О, Господи!
На твоя място не бих се опитвал.
Но като се замисля - може би щях.
Какво, по дяволите, знам аз за Мат Мърдок?
Ти ли ме закърпи? Не.
Беше приятелката ти, медицинска сестра.
Клеър?
Бях принуден да й се обадя
след като се опита да ме удариш, когато исках да те закарам до болница
Не помня.
Съжалявам.
Тя е готина, между другото.
Но, предполагам, ти знаеш това, а?
Фоги... Едно нещо ми кажи, Мат.
Наистина ли си сляп?
Мамка му! Хайде де!
Зареждай. Зареждай!
Да? Извинете, това стая 312 ли е?
Да, кого търсиш?
Оу... Извинявай.
За какво? Ти си сляп, нали?
Да, така ми казват.
Надявам се, че това няма да е проблем. Че защо да е?
Ти... Ти си ми съквартирант.
Мат Мърдок.
Фоги Нелсън.
Момент, Мат Мърдок? Ти да не си...
Да не би да си от Адската Кухня? Да, роден и израсъл.
Аз също!
Да, чувал съм за теб. Какво си направил когато си бил малък,
спасявайки онзи човек, който пресичал.
Да... Просто направих това, което всеки би направил.
Глупости. Ти си герой.
Едва ли.
Хайде де! извадил си си зъркелите, спасявайки стареца.
Не съм ги изваждал.
Добре,
щото щеше да е... малко гадно. Без да се засягаш.
Моля те, няма нищо.
Повечето хора се въртят около мен, сякаш съм от стъкло. Мразя това.
Да, а ти си просто човек, нали?
Един наистина добре изглеждащ мъж.
Имам предвид, че момичетата си падат по
наранени красавци.
Прав ли съм? Точно.
Случвало се е.
Ще бъде страхотно!
Кое?
Аз, като твой придружител!
Ти ще ме отведеш при пълния асортимент от жени, за които само съм мечтал.
Много!
Ще бъдем като двамата от "Топ гън"!
Добре.
Оу, мамка му!
Да.
Вътре съм!
В какво? Панджаби. Сложих последната точка.
Говориш панджаби?
Говорят го 130 милиона. Бих искал да знам те какво казват.
Това ли единствената причина? Ами, да.
За какво друго да го уча?
Знам ли... Заради момиче, може би?
Виждаш ли? Точно за това говоря.
Аз и ти... Двамата от "Топ гън", без тайни.
Единият умря... и беше женен.
Подробности.
Хей, знаеш ли някое хубаво място за кафе в кампуса?
Не. За твое щастие, аз знам.
Пълно е със сладки студентки. Тръгваме ли?
Да, води ме.
Значи, можеш да виждаш.
Не е... Ти не ме...
Слушаш ли, изобщо, какво ти казвам?
Да, свят в пламъци. Разбрах. Но ти виждаш, нали?
Да, фигуративно казано. Но аз...
Не! Без фигуративно!
Колко пръста ти показвам?
Един.
През всичките тези години изпитвах съжаление.
Не съм молил за това. Никога... не съм молил за това.
А аз не съм молил да бъда лъган.
Мислех, че сме приятели. Такива сме.
Ти си ме лъгал, Мат, от деня, в който се запознахме.
Какво очакваш да кажа, Фоги?
"Здрасти, аз съм Мат. Някакви химикали се разляха по очите ми, когато бях хлапе
и това усили сетивата ми."
Е, може би не от самото начало.
Не казах дори на баща ми, след случката.
Но си казал на тази сестра, Клеър.
Защото нямах избор.
Тя ме намери в един контейнер. Полуумрял.
Тя не... не ти ли каза?
Тя не каза нищо за това.
Изглежда мила.
Такава е.
Ти ли взриви сградите? Ти ли застреля полицаите?
Нужно ли е, изобщо, да питаш?
Да, мисля, че трябва.
Беше Фиск.
Винаги е Фиск.
Той ли те подреди така? Той и Нобу.
Нобу?
Да, мисля, че е нещо като... нинджа.
Нинджа.
Предполагам.
Какво правиш, Мат?
Ти си адвокат. Предполага се, че трябва да помагаш на хората.
Аз помагам.
С маска!
Знаеш ли как се нарича това? Самоуправство.
Някой, който действа извън закона.
... Керън, Керън, Керън...
Фоги, Фоги...
Тя заслужава да знае. Не може да й кажеш, Фоги, моля те!
Това ли правиш?
Когато ти звъним, за да излезем на по бира.
Когато гръмнаха бомбите и те търсихме, притеснявайки се за теб?
Гласова поща.
Просто натискаш "игнорирай"?
Не.
Пак е тя. Моля те, Фоги.
Хей. Здрасти.
Опитвах да се свържа с Мат. Къде сте, момчета?
В неговия апартамент сме.
Наред ли е всичко?
Не. Мат е...
Мат е имал инцидент.
Боже мой!
Какво се е случило?
Претърпял е автомобилна катастрофа.
Мат е шофирал? Не, той...
Блъснали са го.
И той добре ли е? Идвам при вас.
Не, остани в офиса. Трябваш ни там.
Няма какво да правиш тук. Добре.
Фоги... Оправям се, Керън.
Ще ти звънна, ако имаме нужда от нещо.
Благодаря ти.
Начукай си го! Току-що излъгах човек, за когото ми пука.
Искам да зная всичко.
И не пропускай никоя шибана подробност.
Никога не съм те виждала без твоя човек, до теб.
Сега нямаме нужда от преводач.
Или от преструвки.
Имало една змия, в селото, където съм отгледана,
която помислила слона за плячка.
Умряла...
с широко разтворени челюсти,
успяла да захапе само крака на слона,
подведена от амбицията си.
Аз змията ли съм
или слона?
Случилото се с Нобу беше
нещастие.
Имах нужда от воин,
който да отстрани
Маскирания.
Той избра да се заеме лично.
Той беше горд мъж.
Нещо, добре познато на теб.
Стореното
е сторено.
А маскираният...
намерихте ли тялото му?
Не.
А кланът на Нобу
подготвя неговото
за това, което ще последва.
Те са объркани.
Но техните спомени
и ножовете им
са винаги остри.
За това ли искаше да се срещнем?
Да ме предупредиш
за това, което вече знам?
Потърсих те, за да ти задам въпрос.
Колко остава, преди
твоята амбиция да се обърне срещу мен?
Ти винаги си притежавала нещо, което другите нямат.
Моето уважение.
Вероятно.
Но...
ти не си мъжът, който дойде при мен
с мечтите си
за този град.
Той притежаваше
единен разум.
Твоят, сега е раздвоен
от копнежите на сърцето.
За това ли сме тук?
Да обсъждаме
моите лични дела?
Не.
Тук сме,
за да обсъдим съдбата ти.
Сега ще говоря твоя език.
За да не останат думите ми, неразбрани.
Има конфликт в теб.
Конфликт?
Човек не може да е едновременно спасител и подтисник,
светлина и сянка.
Единият трябва да бъде пожертван заради другия.
Избирай... и избирай мъдро.
Или другите ще изберат, вместо теб.
Здравей, хубавецо.
Здравей, красавице.
С онзи афтършейв си.
Запомнила си го? Разбира се, че съм.
Винаги ме предразполага.
Липсваше ми.
Казаха ли нещо?
Те...
смятат, че се подобряваш.
Върху какво работиш?
Нищо не е. Просто...
бях привлечен от една история.
Ще я разнищиш. Както винаги.
Има много по-важни неща от работата ми, сега.
Трябва да съм тук, с теб...
не да търся улики, да си търся белята.
Името ти е Бен Юрих
и ти си журналист.
Това не е работа. Това си ти.
Знам ли.
Преди 20 години, може би.
Бях... по-безстрашен тогава.
Не е останало много от този мъж.
Когато се запознахме, ти не беше безстрашен.
Беше безразсъден, нахакан.
Искаше да правиш сензации,да привличаш вниманието на хората.
Със сигурност привлече моето.
Но това не бе твоето призвание.
Опитът те направи по-внимателен,
по-мъдър.
Не знам, Бен Юрих...
Мисля, че най-доброто ти постижение ти престои.
Продължавай да ме ласкаеш... Ще го постигнем двамата.
Дорис?
Душицо?
Здравей, хубавецо.
Здравей, красавице.
Бен?
Връщам се веднага.
За удължаването ли става въпрос?
Да поговорим навън?
Съжалявам. Откъде знаеш, че си направила всичко?
Направих всичко възможно.
Откъде си намерил тези боклуци?
Интернет.
Интернет?!
Мислех, че вие, носещите бельо с дълги крачоли, си ги шиете сами.
Не се научих да шия.
Но си се научил да се биеш.
Тези кадри с теб, в уличката, след взривовете...
начинът, по който раздаваше шамари...
Баща ти бе боксьор.
Той не те е научил на тези номера, нали?
Той не искаше да се бия. Казвал съм ти.
Е, как стана толкова добър в това?
Научи ме един старец, наричан Стик.
Занасяш ме.
Той ме откри в сиропиталището.
Сляп като мен.
Е, почти като мен.
Един сляп старец... те е посветил в древните техники на бойните изкуства...
Като във филм за кунг фу?
Знам как звучи.
Не мисля, че разбираш.
Той направи повече от това да ме обучава.
Научи ме, че слепотата ми не е недъгавост,
че зрението е разсейване.
Помогна ми да разбера всичко, което мога да правя.
Обясни "всичко".
Трудно е за обяснение, Фоги. Способностите ми...
Аз просто знам нещата, ясно?
Не, не е ясно.
Можеш да ми "прочетеш" мислите? Да предсказваш бъдещето? Какво?
Кои неща ти "просто знаеш"?
Знам, че не си се къпал от вчера сутринта.
Но си наплискал лицето си на мивката, в кухнята ми.
Знам, че е имало лук в храната ти, преди 2 дена.
Знам, че си гладен... и уморен.
Че колкото повече ти казвам, толкова по-бързо бие сърцето ти.
Можеш да чуеш сърдечен ритъм? В другият край на стаята?
Помага да предугаждаш поведението.
Кога някой ще атакува, когато лъже.
Така си разбрал, че Керън казва истината,
когато я срещнахме в участъка. Да.
Слушал си сърцето й без разрешение?
Ние сме адвокати! Не постъпваме така!
Има си правила, а това е странно, и посегателско, и...
Чакай...
Казваш ми, че откакто се познаваме,
всеки път, когато не съм казвал истината, ти си знаел?
И просто си се правил на ударен?
В общи линии.
Ако не беше полуумрял, щях да ти сритам задника, Мърдок!
Лъжа ли за това?
Не.
Имало ли е нещо истинско между нас?
Пазете се! Аз съм слепия Мат Мърдок!
Повечето хора биха казали само "Мат Мърдок".
Приличам ли на повече хора?
Не знам, не мога да те видя.
Ами, точно в този момент, това може и да е благословия.
О, Боже, трябва да учим.
Ти ще се дипломираш с почести. Можеш да починеш една вечер, зубър!
Аха, и ти ще...
Ти също ще се дипломираш с почести, ако намалиш почивките.
Мисълта ми е, че един ден и двамата ще бъдем
добри и почетни членове на адвокатската колегия.
Ел гранде... Как е "адвокати" на испански?
Адвокати? Абогадос.
Ел гранде авокадос!
Това не е испански, това е плод.
Това е плод. Зеленчук, по-скоро.
Затова ти избра да учиш панджаби, а не испански, с мен.
Просто заради момиче. Какво? Не!
Извинявай.
Ще те осведомя, че панджаби е бъдещия език на бъдещето...
на бизнеса.
След няколко години всички ще го говорим.
И тя е толкова готина. Тя е толкова готина!
Да, кажи го на панджаби.
Млъквай! Цуни ме отзад. Не можеш да говориш...
Не! Не, не...
А ти искаш да ми кажеш, че не записа испански,
за да се присламчиш до как-се-казваше... Моля?
Гръцкото момиче?
Ами... в такъв случай, щях да запиша гръцки.
Не, защото тя записа испански. Гръцкият го знае.
Какво стана с нея? Тя беше убийствена.
Не се получи, брат.
Кога ще ти се получи, братче? Как да ти помогна?
Какво търсиш, мой млади падуан?
Не зная.
Предполагам, някоя, която ще ми е приятно да слушам.
Къде са стълбите? Ето тук.
Бих искал да поседна.
Да, сядаме!
И после ще "повършеем" за хамбургери
и още пийване!
Може би само бургери?
Слабак!
Хей, на теб завива ли ти се свят?
Получава ли ти се, като си сляп? Да, завива ми се свят.
Наистина? Да, това е...
Свързано е с равновесието, не с очите.
Течността във вестибуларния апарат се раздвижва и т.н.
Гадно. Помислих, че може да минаваш метър.
Не, дори при мен е по-лошо, мисля.
Защото сетивата ми са толкова...
Толкова какво? Деликатни?
Да... Може да се каже.
Хей, на колко беше, когато пи за първи път?
На девет. Девет?
Пиянде.
Баща ми ми даде да отпия от неговото уиски.
Браво, Тате!
Не искаше да ми треперят ръцете, докато го шия.
Беше ударен много лошо над окото. Боксов мач.
Победи ли?
Не.
Той би се гордял с теб, прителю.
Винаги ми казваше да си ползвам главата, не юмруците.
Не като него.
Майка ми искаше да бъда касапин.
Мисля, че й харесваше идеята за безплатна шунка.
Нали ще дойдат на дипломирането ти? Семейството ти?
Целият род, в разширен състав.
Не всеки ден някой Нелсън
надскача категориите "железария" и "замразено месо".
Франклин Нелсън за защитата, Ваша Чест.
Защита! Харесва ми. Има пари в това.
Стига, де. Само това ли те интересува?
Не... Не.
Истината и справедливостта, и подобните.
И малко кинти?
Аз и ти, приятелю.
Един ден ще имаме големи, лъскави офиси
от стомана и стъкло, и столове, на които дори не знаеш как се седи.
Мърдок и Нелсън, правни консултанти!
Нелсън и Мърдок. Звучи по-добре.
Мислиш ли? Да, вярвай ми.
Не мога да видя нищо, но слухът ми е невероятен.
Аз и ти, приятел... Ще го постигнем.
Ние ще станем най-добрите авокадос, които този град е виждал.
Най-добрите авокадос.
Да се махаме оттук, хайде.
Силен си. Тренирам.
Хей... имаш ли минутка?
Да.
Колдуел казва, че си й взел материала за набирането на средства.
Имам нещо предвид. Проблем ли ще е?
Не знам. Ти ми кажи.
Лично е. Нещо против?
Само...
Само проверявам.
Хаверсън ме засече в тоалетната, тази сутрин.
Нещо, което ще искам да чуя ли е?
Може би. Той напуска, в края на месеца.
Иска да прекара повече време с внуците си или нещо такова.
Метро може да ползва теб.
Отделът е добър. Няма повече да тичаш насам-натам.
Аз не съм редактор.
Аз съм репортер.
Да, и аз все това казвам. Виж ме, колко съм изтупан.
Като паун си.
Е, аз... само казвам...
Би било добре да поуспокоиш топката.
Ще получиш увеличение, по-добри осигуровки.
Все ще ги ползваш за нещо.
Ще си помисля.
Добре. Знаеш, къде да ме намериш.
Хей!
Благодаря.
Гледай да ме уведомиш
до няколко дена.
Фоги, аз съм, отново.
Обади ми се. Важно е.
Мамка му! Свършила ви е сметаната.
Да, зная... Отбелязала съм...
Как влезе тук? Има входна врата.
Разбил си я?
Незаключена.
Пак ти казвам, трябва да си по-предпазлива.
Аз съм.
Така е.
Щях да ти се обаждам.
Бях излязла за обяд и си помислих "Защо да не
мина през офиса на окръжния секретар и да видя, какво ще открия."
Ще попиташ ли за кутията?
Твоя ли е?
Не, твоя.
Давай. Заслужи си я.
Какво, по дяволите, е това?
Всичко, което имам по случая.
И защо ми го даваш?
Бях като теб, преди време.
Добър в това да направя впечатление, да ангажирам вниманието на хората.
Да ги ядосвам.
Но това е само половината.
Останалото е да знаеш кога да не го правиш.
Мислех, че това сме го минали.
Трябва ли отново да те убеждавам, колко важно е това?
Зная, колко важно е това, Керън.
Просто не е най-важното.
Не и за мен... Не и сега.
Откъде го измисли това? Случило ли се е нещо?
Не ни удължават болничния престой. Оу, Бен...
Съжалявам.
Обадих се тук-там.
Не мога да я вкарам в такова място.
Не.
Ще си взема почивка и ще я прибера вкъщи.
Ела да се повозим.
Накъде?
Има... Има един частен пансион на север, за който чух.
Мисля, че може да промени намеренията ти.
Керън. Само ще се повозим.
Хайде. Какво ще навреди?
Добре.
Изгорил си го жив?
Исусе!
Никога не съм вдигал ръка срещу Нобу.
Защото направи така, че маскирания да му види сметката.
Същият резултат.
Искам да говориш с Гао. Аз?
Какво, по дяволите, да й кажа?
Успокой я... че всичко е наред.
Значи, искаш да излъжа.
Ти не изпитваше топли чувства към Нобу.
Казваше, че е несигурен, ако не бъркам.
В много случаи си мисля, че и ти си несигурен. Да си ме виждал с кибрит?
Уесли...
докарай колата.
Уведоми Ванеса, когато тръгнем.
Сър.
Това вече излиза от контрол.
Откакто започна да се виждаш с тази жена...
Лиланд.
Ти имаш син, нали? Знаеш, че имам.
Което значи, че в един момент от миналото ти, си срещнал жена...
влюбил си се.
Това какво общо има? Всичко.
Гао е права. Променил си се.
Промяната е неизбежна.
За мен... за града...
и за определени взаимоотношения.
Добре.
Добре, ще отида да говоря с нея.
Оценям подкрепата ти по въпроса.
Ама моля ти се, защо не?
Всички заедно участваме в това, нали?
Каквото е останало от нас.
Да.
Да, добре. Благодаря, че се обади.
Беше Брет. Какво ти каза?
Не можа ли да чуеш с твоето... супер нещо?
Не става просто така. Трябва да се концентрирам.
Да се фокусирам във възприемането.
Боклукът, който уби Елена...
намерили са го. Браво.
Брет каза, че се е хвърлил от покрива на сградата, от която е стрелял.
Трябвало да го изтъркват от тротоара.
Ти ли го направи? Не.
Казах му да се предаде.
Не мога да чуя сърцето ти. Истината ли казваш?
Не съм го убил, Фоги.
Бил е Фиск, прикрива следите.
Значи, ти никога... Никога не си прекрачвал границата?
Не.
Но, го исках...
след Елена,
След всичко, което Фиск направи,
отидох в склада, където той трябваше да бъде.
Отидох да го убия.
Не ти ли стига да си играеш на обвинител и съдия?
Трябва и на екзекутор ли да се правиш?
Не мислех, че имам избор.
Какво стана с всички приказки, да го преследваме чрез системата?
Да накараме закона да работи за нас?
Понякога законът не е достатъчен.
Както можете да видите в контраделото,
не само, че моят клиент "Роксон Енерджи Корпорейшън"
категорично отхвърля каквато и да е вина за вашата диагноза,
но също така визира ясно и подсъдно нарушение на договора,
свързано с вашето решение да разпространите детайли
за вашата високо секретна работа в "Лондондери плант".
И, въпреки, че клиентът ми ви съчувства за състоянието,
"Роксон" трябва да защитава енергично своите патенти,
свързани с процесите на извличане и пречистване,
за които, вие признавате, че сте изнесъл информация.
В този смисъл, ние ще потърсим овъзмездяване за нанесени щети.
Щети?
Вие сте разпространили поверителна информация относно...
Единственият човек, на когото съм казвал нещо е лекаря ми,
за да разбере, какво ми е.
Нищо не съм разпространявал.
Дайте ни минутка.
Хей. Здрасти.
Току-що се сблъсках с Моралес.
Познай какво е чул?
Ще ни предложат работа.
Край на стажуването с метлите.
Всеки от нас ще има свой офис с гледка към.. нещо.
Направихме го, приятел!
Стъкло и стомана при шибаните Лендман и Зак...
Защо е това изражение на лицето ти?
Кое изражение? Знаеш кое.
Четях Търгууд Маршал.
Оу, само не Маршал.
"Трябва да се отречем от безразличието. Трябва да се отречем от апатията.
Ние трябва да се отречем от..." От страха. Да, зная.
Чел си ми го милион пъти.
Смяташ, че това, което се случи днес е правилно?
Не, Мат, не го смятам за правилно.
Но изхождайки от закона, ако той е разкрил търговски тайни
на друго лице, освен лекаря му... Не е разкрил.
Откъде, по дяволите, знаеш?
Понеже... имам усещане.
Последният път, когато проверих, това не се взима предвид.
Това ли е, което искаш - да си част от това?
Да защитаваш корпорациите от хората, които се нуждаят от помощ?
Не трябва да е така.
Ще изградим основата, ще спечелим съмишленици...
И след 10-15 години, какво?
Ще променим системата отвътре?
На път за работа, в нашите бентлита?
Знаеш ли колко много стажанти биха убили за местенце тук?
Биха ни убили в съня ни, без замисляне.
Е, тогава може би, това не са хората, с които трябва да работим.
Фоги?
Какво правиш?
Ами...
Ще открадна толкова гевреци, колкото се събират в тзи кутия.
С партньор като теб,
не е ясно кога ще мога да си позволя истинска храна.
Ще преживеем някак си.
Хайде, Малко Тереза, да спасяваме света.
Хей.
Искаш да кажеш нещо.
Въобще не искам.
Дишането ти се променя, когато се каниш.
Сега вече се фукаш.
Кажи, каквото искаш да кажеш.
Защо не ми каза, че е толкова сериозно?
Да го кажа, означава, че е истина.
Има и добри моменти. Ясни, разбираеми.
И е енергична, и силна.
Повече от мен.
Винаги е била.
Винаги е била...
Съжалявам, Бен.
Да.
Няма по-лошо от това...
чувство, че нямаш право на избор.
Да не ти е останало нищо, освен да плуваш в лайна
и да се надяваш, да не си напълниш устата с тях.
Тя би те харесала.
Трябваше да те заведа, да ви запозная, но...
Да.
Знаеш ли, всички имаме неща, които пазим за себе си,
за които не искаме другите да знаят.
Но винаги има някой, който узнава...
рано или късно.
Приемният персонал развежда други гости.
Няма да се бави.
Благодаря.
Какво правим тук?
Не мога да си позволя това място. Губим си времето.
Нека поне огледаме наоколо.
Може и да си е заслужавало пътуването.
Тичаш наоколо, облечен като слабоумен, биейки хора!
Не е толкова просто, знаеш го. Не, не знам нищо.
Не и за това... Как...
Добре, развил си тези, каквито-там-се-водят, неща,
когато си бил дете.
Как стигна от онова до това, което правиш сега?
Когато бях дете, преди инцидента...
Лежах буден през нощта, слушайки сирените.
Измислях си истории за тях.
Опитвах се да позная за какво са - линейка или ченгета, грабеж или пожар.
Ей така, просто глупава игра.
Но след като загубих зрението си, след като способностите ми се развиха,
осъзнах, колко много са сирените, всъщност...
Колко много страда града, всяка нощ.
Правил си това още от дете?
Не. Стараех се да не се бия,
да накарам татко да се гордее. Да блокирам всичко това.
Сирените, болката, страха, всичко задушаващо Адската Кухня.
Години наред си заравях главата и гледах настрани.
Докато една нощ...
точно след като напуснахме Лендман и Зак...
го чух. Чу какво?
Малко момиче,
плачещо в леглото си, в сградата по-надолу.
Баща й обичаше да я посещава през нощта,
когато съпругата му спеше.
О, Боже!
Обадих се на "Грижа за детето",
както би трябвало.
Но майката не искаше да повярва.
Казваше, че не е вярно. А бащата беше хитър.
Беше се погрижил, каквото и да прави, да не оставя следи.
Законът не можеше да помогне на малкото момиче.
Но аз можех.
Знаех графика на бащата.
Изчаках, докато остане сам.
Ако докоснеш дъщеря си още веднъж, аз ще разбера!
Прекара следващият месец в болница, хранейки се със сламка.
А аз спах като къпан.
Казваш всичко това, сякаш
един ден си се научил, просто ей така.
Но за да правиш това, което ти правиш...
трябва да си тренирал през всичките тези години,
знаейки, че ще правиш нещо такова.
Може би не е само справедливостта, Мат.
Може би, ти самият, търсиш извинение за да нараниш някого.
Може би просто не можеш да спреш.
Аз не искам да спирам.
Много сте красива.
Благодаря.
Май си намери почитател.
Всички тези хора тук,
са живели по толкова години и сигурно имат доста интересни истории.
Единственото нещо, което ние имаме са нашите думи и дела.
Няма сгради, кръстени на нас или големи наследства,
само истории, които близките ни да разказват, за да ни пазят живи.
Дори да е само в техните спомени.
Може би това е достатъчно.
Хей, защо да не поговорим с някого, който живее тук?
Да видим какво е наистина.
Добре, нека да...
Нека да извикаме придружител или друг. Или можем просто да почукаме.
Ето така.
Керън. Влезте.
Тя каза "Влезте".
Време ли е?
Време за какво? Знаете за какво.
Носите ми го, всяка вечер преди лягане.
Аз не ви познавам, нали?
Не. Ние... само...
Ние искаме да ви зададем няколко въпроса.
За това дали ви харесва в Сейнт Бенезе.
Много е хубаво. Така е.
От колко време сте тук? Известно време.
Откакто съпруга ми почина.
Вие двамата женени ли сте?
Не.
Е, аз съм, но не за нея. Аз съм сама.
Г-жо Вистейн.
Време ли е?
Извиняваме се за притеснението, г-жо.
Трябва да вървим.
Г-жо Вистейн, вашият съпруг...
Това първи брак ли ви беше? Артър?
Не, той ми беше третия.
Запазих фамилията му, звучеше ми изтънчено.
Харесваше ми.
Мартин беше втория ми.
Толкова красив мъж.
Но объркан...
от други мъже.
А първият ви брак... с кого беше?
Той се стараеше много, но... пиеше.
А аз не.
Дори капка не съм близвала. Никога.
А... имахте ли деца от първия ви съпруг?
Керън. Само... да отговори.
Г-жо Вистейн?
Той е толкова добро момче.
Посещава ме всяка седмица.
Той е любезен, мил.
Не като баща му.
И как се казва той? Синът ви?
Уилсън.
Фиск?
Уилсън Фиск?
Не съм ползвала това име, откакто...
Не беше по негова вина.
Баща му, той беше...
Уилсън... просто искаше той да спре.
Не беше виновен за това, което направи.
Г-жо Вистейн, какво е направил сина ви?
Има хора, които се съмняват, че човек като мен,
човек, който цени уединението си
би разкрил доброволно себе си пред обществото.
Аз бих се усъмнил в човека, който не пристъпва напред,
когато града му се нуждае от него.
С ваша помощ
ние можем да гарантираме, че всеки
засегнат от скорошните атаки
и всички, които наричат Адската Кухня свой дом,
ще имат по-светли дни.
Благодаря ви, забавлявайте се тази вечер.
Беше красиво.
Тази дума е запазена само за теб, тази вечер.
Благодаря, че дойдохте. Много благодаря. Разбира се, благодаря ви.
Удоволствие е, че ви виждам отново. Приятно ми е да ви видя.
Много благодаря за дарението.
Означава много за мен и организацията ми.
Да...
Не съм бил до толкова много дълбоки джобове от времето на рисковите облигации
Лилънд, започнах да се тревожа.
Погрижил съм се.
Оценям го.
Да, супер.
Някой да изпитва силна нужда от питие, като мен?
Да, моля.
Това беше страшна реч, Фиск. Мислил ли си да влезеш в политиката?
Ще оставя това на хора, като вас, сенаторе.
Добър отговор.
Имаш ли минута да поговорим за проблема с районирането?
Да, разбира се.
Връщам се след минутка.
Не гласувах за сенатор Чери на последните избори.
Малко хора го направиха.
Но все пак спечели.
Той твърди, че е благодарение на съвет получен от Ван Лънт
и неговият смахнат астролог, ако ви се вярва.
Ван Лънт?
Да, човекът който... притежава този мавзолей.
Ако ме питате, по-скоро Чери спечели, познавайки правилните хора.
Някой май не държи на алкохол.
Какво по дяволите става?
Уесли, докарай колата. Трябва да тръгваме... сега.
Ванеса!
За бога! Извикайте лекар!
Някой да извика лекар!
Ванеса?
Ванеса!
Ще се погубиш, ако продължаваш да правиш това.
Разбираш това, нали?
Мога да се грижа за себе си.
Ами, останалите от нас?
Аз, Керън...
ние сме част от това, заради теб.
Без да сме имали право на глас.
Мислиш ли, какво ще стане, ако аз се откажа, Фоги?
Кой ще спре Фиск? Ами, не знам... законът?
Кажи го на Елена.
Казваш ми, че ако можеше да сложиш маска и да предотвратиш случилото й се,
нямаше да го направиш? Това не е справедливо, Мат.
Не живеем в справедлив свят.
Живеем в този.
И правя всичко, каквото мога, за да стане по-добро място.
"по-добро място".
Така звучат и изказванията на Фиск.
Не говори така. Не преиначавай нещата.
Опитал си се да го убиеш, Мат. Ти, самият, го каза.
Как това е по-различно от начина, по който той решава проблемите си?
Направих грешка. Знаеш го.
Грешка е да напишеш погрешно "Ханука".
Опитът за убийство е малко по-различно нещо.
Замислял ли си се, какво ще стане, ако отидеш в затвора?
Дали някой ще ми повярва, че не съм знаел какво правиш?
Че Керън не е знаела?
Градът се нуждае от маската ми, Фоги.
Може и да си прав.
Може би се нуждае.
Но не и аз.
Винаги съм се нуждаел, само от приятеля ми.
Нямаше да крия нещо такова от теб, Мат. Не и от теб.
Няма как да знаеш. Не знаеш това.
Да, знам го.
Фоги... чакай...
Фоги.
Притеснявам се за теб, това е.
Фоги, добре съм. Не изглежда добре.
Видя ли, Джоузи също е притеснена.
Чак пък толкова. Трябва да си по-внимателен.
Знам, знам.
Когато ходиш и падаш, изхвърляйки боклука.
Трябва да си намериш помощник за това.
Стига де, трябва просто да внимавам повече, както казваш.
Готово!
Прокарай пръсти по тази малка красавица.
Какво е това, салфетка?
Не, приятелю, това е нашето бъдеще.
А! Прилича на салфетка. Това е рисунка на табела.
"Нелсън и Мърдок, Адвокати"
Ти... Наистина ли искаш да го направим?
Не, ще се напикая от страх. Даже усещам урината в панталона ми.
Но аз ти вярвам.
Ако смяташ, че това е, което трябва да правим...
аз съм с теб.
В добро или лошо.
Прозвуча, сякаш ще се женим.
Това е много по-важно от граждански съюз!
Ще бъдем бизнес партньори.
Ще споделяме всичко.
Мислите си, мечтите си, сметките, просрочените кредити...
Няма друг, с когото бих се впуснал в това, приятел. Наистина.
Аз също, брат.
Сега вдигни шибаната чаша, защото е крайно време да вдигна тост.
Нелсън и Мърдок, Адвокати.
Нелсън и Мърдок.
www.addic7ed.com Превеждайте любимите си филми!