www.addic7ed.com
(звук)
Цветята са за погребения.
От твоя приятел.
Използвала съм малко от тях през годините.
В лицето на трудности,
големите оплаквания стават...
толкова незначителни.
(пее на чужд език)
(Оливия пее на чужд език)
(тежко дишане) (щурците свирят)
(целуване)
(тежко дишане)
Ох, чакай!
Искам да пробвам нещо.
(стене)
- (звук от влак от далеч) - Докторите казват, че колкото по-дълго
останеш в кома, имаш по-малък шанс да се събудиш.
Пфф! Доктори.
Наистина те бива с думи.
Можеш ли да ми разкажеш история за това да си циганин?
Знаеш, че съм наполовина италианец,нали?
Знам. Но не ми пука.
Добре. (Лита се смее)
Веднъж Николай хвана фея.
Как така фея?
Фея. Какво друго?
Добре, продължавай.
Една нощ бях в къщата му.
Беше лято,
затова беше много топло.
Трябва да е било 8 или 9 часа.
И той каза: 'Искаш ли да видиш нещо?'
Той загаси всички светлини,
и ми даде буркан
в който имаше нещо светло отвътре,
И аз казах 'Ник, това е само...
светулка', а той ми отговори,
'Не, Питър...
погледни по-близко'.
Да?
И аз го вдигнах...
и вътре в буркана видях, че
всъщност има малък човек,
малко момиче,
не по-голямо от малка снимка.
И нейните крила бяха толкова красиви
като на водно конче.
И тази светлина...
С какво беше облечена?
- Какво? - И аз отидох при Ник и му казах:
'Боже! Къде я намери?'
И всичко което той каза беше:
'Тя само...
летеше на верандата с молците'.
Сигурно се беше изгубила.
Да. Първо, той се опитал да
я хване с голи ръце, но тя сигурно го е ужилила.
- Феите жилят? - Ох! Нямаш си и представа.
Феите са по-зли от стършелите!
- Кой да знае? - Да.
Та, какво направихте с нея?
Ние я задържахме за малко.
Какво ядеше?
- Насекоми. - Ъгх!
Ха! Ха! Ха! Брутално!
Феите не ядят насекоми.
Те ги хващат във въздуха
и ги разкъсват.
Мм! Спри.
По-добре е от гледането на тарантули ядящи щурци.
Какво стана с нея?
Тя умря.
Един ден тя беше просто една стара жена лежаща на дъното на буркан.
Първо помислих, че е задремала затова разтърсих буркана.
Определено беше мъртва.
Никой не може да живее така.
(музика)
(отдалечен писък)
(момиче хленчи)
(жена стене)
Изчисти главата си.
Трябва да правя това което той казва.
Изчисти главата си. Изчисти главата си. Изчисти главата си.
(звъни телефон)
Скапано, психо, странно лайно!
Мамка му!
... ръцете горе, кучко!
Не мога да родя бебето си тук.
(мъж):Ние винаги имаме време един за друг.
Господ не иска да бъдем щастливи. Той иска да бъдем силни.
(Шасер крещи.)
(мъж):Добре дошла в Ордена на Дракона, др. Шасер.
...Quam Misericors est Deus,
Pius et Justus.
O...
Ръцете ти.
O Quam Misericors est Deus,
Pius et Justus.
Когато стане пълнолуние, разхождаш ли се под формата на вълк?
Ние и бароните и магентите от нашето кралство
трябва да носим и имаме...
и да избираме и да се съгласяваме
да поемем и носим знака
или ликът на дракона
извит в тази форма на кръг...
с опашка около врата му...
разделен по средата на гърба си
с кърваво-червен кръст.
Но той остава непокътнат от тази кръв,
както тези
които се бият под знамето на славния мъченик Свети Георги
остават непокътнати от звяра.
Звярът е дявола
появяващ се на Земята, като лъчисто небесно същество,
представяйки се за Господ.
Но ти трябва да ги изкорениш.
Остави Го да ти служи като водач
и от този ден нататък...
... нека бъде
единствения който подкрепяш.
Трябва да ловиш
враговете на Господ и да ги премахнеш
от Земята в неговото име.
Трябва да бъде той.
Тогава защо не го вярвам?
Коя си ти?
Какво си ти?
Ти ще загубиш душата си.
Аххх! (задъхване)
Яка гледка!
Ок, кой подкупи за да вземеш тази стая?
- Добре ли си? - Да.
Да, добре съм.
Аз се събудих току що.
Ок, ние купихме няколко ДВД-та за теб.
Или можем да правим това което искаш.
Да.
Искаш ли да играем на Скрабъл или нещо такова? Имам предвид,
мога да го изтегля на телефона ми ако искаш.
Виждаш ли нещо?
Не, не виждам нищо.
Ъм... каквото искате да правим. Ще правим.
Лис. (Алиса плаче)
Съжалявам.
Ти си ми най-добрата приятелка.
Всичко ще е наред.
Господи.
Хей. Как е тя?
Мразя това място, Тате. Криси го мрази също.
Тя каза, че се чуства по-добре и...
много иска да остане с нас.
Тя наистина ли каза това?
Ъх... тя, нямаше нужда да го казва.
Да, приятелите винаги знаят какво мислят приятелите им.
- Винаги. - Да.
Нашето момиче премина през много неща напоследък, и аз знам
че болниците не са забавни, но Др. Годфри мисли, че тя има нужда
да остане тук малко по-дълго и аз трябва да послушам съветът му.
- Татко- - Хей.
Тя знае колко много я обичате
като сестра,
и се нуждае от това точно сега.
Ок?
Да.
Ок. Хайде.
(Оливия диша тежко)
(стене)
Ахх...
Ти си все така красива...
... като първия ден в който те видях.
Ти, ъх, трябва да се връщаш в къщи.
Ок.
Не искаш?
Какво?
Да се връщаш в къщи?
(въздъхва)
Разбира се, че искам.
Оставиме да ти помогна, скъпи.
Така.
По-добре.
Мисля ,че изчезна.
Лита спи с Питър Румансек.
(лай отвън) - Какво?
Тя ли ти каза?
Разбира се, че не. Тя не ми казва нищо.
(въздъхва) Тогава как разбра?
Телефона й, съобщенията й.
Мари, нямаш право.
Имам предвид, нарушаваме личното й пространство.
Дъщеря ни твърди, че е
забременяла от ангел.
Ангел, Норман. Сега, тя спи
с момче, което половината хота в Хемлок Гроув
смятат за сериен убиец. - Е, те не го мислят за
сериен убиец, Мари, а за върколак.
И това е лудост.
Знаеш ли, че един от моите пациенти пусна този слух?
За убийство
от травматизирано 14 годишно момиче.
Искам да се държиш като неин баща,
а не приятел.
(Норман се разсмива тихо)
Добре.
Ще говоря с нея.
(вратата се отваря) - (Лита): Прибрах се.
(вратата се затваря)
(вода тече от чешмата)
- Хей. - Хей.
Ъм...
майка ти... майка ти е влязла в телефона ти.
Знаем за Питър.
- Татко- - Тя няма право.
Беше ли...
твоят първи път...
така да се каже?
- Да. - Това не е лошо нещо.
Имам предвид, не позволявай на никого
да ти казва, че секса е
лошо нещо.
Неловко ли ти е колкото на мен е?
- Да! - Ха!
Седни.
Но лъженето, като ме лъжеш, нас,
криенето на неща,
там е проблемът.
Ние сме семейство. Ние не пазим тайни
един от друг. - Обичам го.
Хората виждат Питър като празен лист в който
могат да запишат всичко от което се страхуват.
Знаеш какви са хората.
Имам предвид...
какво мислиш, че казват хората за Шейли?
Вярваш ли ми?
Здравей.
Надявам се, че не съм дошла в неподходящо време.
(електронен глас): Той е горе.
Ох, ъх... Не, не съм тук, за да го видя.
Имам предвид, моля се за него,
но... аз дойдох,
защото си помислих, че може да имаш нужда от приятел.
Помислих, че сигурно не е лесно за теб.
Лол! Това звучи толкова глупаво.
Разбира се, че не ти е лесно. Ъх... имах предвид,
че това... - Не е глупаво.
Мога ли да те прегърна?
- Хей! - Хей.
Ъх, просто исках да знаеш колко много съжалявам.
Аз съм много зле в тези неща но.
Опитах се да мисля за последния път когато говорих с Роман
преди това и...
И мисля, че се държах като кучка с него.
Сигурна съм, че това не е вярно.
Ъх, както и да е, направих това за него.
Ако нямаш нищо против да му го занесеш...
Да, разбира се.
Благодаря. Аз наистина...
се надявам той да се управи.
За какво беше това?
Явно, Ашли Валентин има душа.
(Питър се разсмива тихо)
Та, исках да те попитам нещо.
Искаш ли да дойдеш на вечеря в къщи?
(Дестини): Та, ти разбра за ме чрез сайта ми?
Да. Няма много хора ...
които правят това което ти правиш.
Добре.
Не се обиждай, но не изглеждаш като човек който би дошъл да се срещне
с човек като мен. - Извинете?
Е, има...
определени събития които водят хората
до вратата ми...
смърт в семейството, майка, баща,
понякога любим чичо.
Изневярата също, но вече започна да става клише.
И тогава са тези които се събуждат
една сутрин и си спомнят, че са били жертва на сексуално блудство...
понякога от техните любими чичовци.
Но ти...
проблемтът ти не спада към нито една от тези категории, нали?
Проблемът ти изглежда да е...
душевен.
Как разбра?
Е, защото можех да го помириша от дъхът ти от секундата в която влезе.
Не се тревожи. Няма да те съдя.
Можеш да ми говориш....
за всичко.
Искам да поговорим за семейството.
Предполагам, че нямаш такова.
Твоето семейство, всъщност. Братовчед,
ако не греша.
Знам какво си мислиш, че търсиш, но грешиш.
Тогава защо съм тук?
Да намериш това което търсиш.
Както казах, няма да те съдя.
Ти можеш да говориш с мен
за всичко.
Не знам дали мога да се доверя на себе си.
Страхувам се, че изгубих пътя си към Господ.
- Когато кажеш Господ, имаш предвид- - Господ.
Добре. Съжалявам.
Не идват много Набожни хора тук.
А тези които дойдат, обикновено се интересуват от другите ми услуги.
Интерестно е,...
... че вярваща жена има проблем
с контрола.
Нека ти видя ръцете.
Защо?
Защото това което ще видя, ще е важно.
Виж, ти дойде с причина и аз те пуснах да влезеш с причина,
затова нека оставин глупостите настрана и да си вярваме една на друга
за две секунди.
(дълбоко вдишване)
То е във всяка част от теб.
Ти не лъжеш.
Ти търсиш.
Ъх...
Ммм...
Ще ми кажеш ли какво видя?
Какво почуства?
Моля те.
Моля те, трябва да знам.
(шепти): Позволи ми да те възстановя.
Искаш ли да чуеш гласа на Господ отново?
Да.
Да...
(Шасер трепери)
Ах, г-жо Годфри.
Съжалявам. Обадили ли сме се на вас?
Не. Всъщност не сте,
а трябваше до сега.
Защо колата на сина ми не е готова?
Ъм, трябваше да сменим стартера
и някои електрически...
Частите за кола толкова стара не...
се намират лесно.
Искам да е в състояние за каране, сега.
Мари.
Оливиа.
- Проблеми с колата? - Е, той мисли че е нищо,
но всеки път щом я карам, чувам тракане.
Проверката е най-добрия лек.
Как е Роман?
Няма...
промяна все още.
Лита се отбива да го види.
Наистина прекрасно момиче.
Благодаря ти. Норман също?
Да,...
чудесна подкрепа както винаги.
Да, той е.
Беше удоволствие да попадна на теб. Мина твърде дълго време.
Твърде дълго.
Оливиа.
Той е в нашите мисли.
Късмет с тракането.
(щурците свирят) (тиха джаз музика)
Благодаря, Ник.
Какво?
Притеснявахме се, че може да си вегетарянец.
Не. Пържола става.
Страхотно е мамо. Благодаря.
Тя използва специално марината.
Каква беше?
Само малко любов.
Видяхте ли картината във вестника на човека
вървящ по улица Либерти с леопард на гърба си?
Не.
Съжалявам.
Ох! Е, значи този човек
върви гол по Либерати
с леопард на гърба си.
Леопарда жив ли е?
- Не съм сигурна. - Хмм!
Та, Питър...
На прага на колежа. Много стресиращо време, нали?
Не съвсем.
Е, предполагам, мислиш за колежите.
Мисля си за това, разбира се.
Хмм...
Лита вече написа личното си есе.
Мисля, че може да се наложи да го отложа за след година.
(Норман кашля)
Г-жо Годфри как се запознахте с Г-н Годфри?
Срещнахме се в завода.
- Моят баща- - Нейният баща беше работник.
- Работеше за семейството ми. - Наистина?
Той беше добър човек и ние винаги го наричахме
Г-н Нюпорт. Много горделивия.
- Той беше усърден работник. - Г-н Нюпорт
не ме искаше близо до дъщеря му. Ха! Ха! Ха!
Ха! Ха! Ха! Ха! Ха! Ха!
- Да? - Ох, да.
Мамо никога не си ми казвала това.
Как той те спечели?
Годфри взимат това което искат.
Какво, скъпа?
Годфри взимат това което искат.
Спри.
Извинете ме.
Изведнъж са почуствах много уморена.
Мамо.
(Норман се покашля)
Какво ще кажеш за това, партньоре?
Не е подвеждащ въпрос.
Да. Моля.
За какво ще пием?
За Роман.
- За Роман. - Роман.
(куче лае)
Той не е това което търсиш, нали знаеш?
Не знам това.
Е, може би не си научила нищо.
Как може да е толкова лесно за теб?
Не е за знания.
Всичко е тук.
(вратата се затваря)
Да?
Собственичката в къщи ли е?
Може ли да попитам кой я търси?
Спокойно. Не искам тя да убие пратиника.
- Как живее другата половина. - Съжалявам,
не мога да ви пусна без да сте се представили. - Тя горе ли е?
Не, не, моля ви! Тя ще се разтрои!
(монитор)
Съжалявам за момчето ти.
Благодаря ти. Нека, ъм...
Не. Не. Хайде. Подарък е.
Когато Питър се роди, раменете му бяха много широки.
Той заседна в родилния канал, задушавайки се.
Докторът направи всичко по силите си да го измъкне, но накрая
той можеше само да достигне ръцете му и...
счупи ключицата на бебето ми.
Можех да усетя счупването през цялото ми тяло.
(Линда въздъхва)
И тогава той беше син като небето.
Доктора каза, че зависи от него.
Ще си поеме дъх или няма.
И тогава той си пое дъх.
Хмм... и тогава той си пое дъх.
Не беше лесно да го отгледам сама,
особено когато, нямаш избор
по въпроса.
Но тогава, наистина се чудех....
Имам предвид, какво ще ти помогне мъжът?
Понякога е просто...
хубаво, че са наоколо.
Хубаво, но...
невероятно... Ха! Ха! Ха!
...глупаво.
Ха! Ха! Ха!
Напълно безполезно! Ха! Ха! Ха!
Има нещо много по-различно
в това да имаш син.
Има нещо много по-различно в отглеждането
на един малък мъж. Ти прекарваш целият си живот
мислейки си, че ти си всичко което имат и тогава един ден ти осъзнаваш...
че те са всичко което имаш.
И какво правим с това?
(въздъхва)
(шепти): Не зависи от него.
Какво?
Не.
Не зависи от...
Роман когато умре. Не е...
негово решението,
мое е.
Твърде скоро е.
Твърде скоро.
Утре е пълнолуние.
Имаш кураж в ушите си ли, Румансек? Говоря на теб,
мръсно циганско лайно.
Ау, може би просто е тъжен, защото гаджето му е в кома.
Трябва да се връща в къщи и да целуне Спящата Красавица?
- Глух ли си, педал? - Та, къде е...
от къде идва вълчата му част?
Да, майка ти сигурно е хвърлила пържола между краката си и е казала,
'Елате и го вземете, момчета.'
Мамка му.
Ъгх!
(момиче): Ох, боже мой!
- Мамка му! - Чакйте! Пуснете го!
Хей!
Оставете го!
- Какво по дяволите? - Съжалявам.
- Ъгх... - Хей...
♪ ... убий срама ♪
Ъгх...
♪ Отговорът е написан в звездите ти ♪
♪ Почуствай се свободен, почуствай се свободен да мечтаеш ♪
Не е една от най-големите ми.
♪ Най-голямата ти мечта ♪
♪ Свободен да си пожелаеш нещо под звездите ♪
Скъпа, наистина трябва да те закарам в къщи.
♪ Това е любов ♪
Е, поне можеш да звъннеш на майка си.
Тя е ранявана
здраво тези дни.
♪ Това е любов ♪
Ах, хайде.
Хайде, хайде, хайде!
Кой би направил нещо такова на толкова хубаво лице?
Добре съм. Никой.
Dracu' sa le ia.
(влак)
Седни, седни.
Влез.
Ок.
Подува се.
- Колко те боли? - Добре съм.
Да? (чупене)
- Съжалявам. - Ах!
Ок...
изпий това колкото можеш по-бързо.
Ок?
Това е за подуването.
Когато се разтопи там има още.
Ок, разбира се.
Мисля, че знаеш какво да правиш с това.
Можеш да вървиш. Погрижи се за него в другата стая.
Ок.
Хей.
Съжалявам.
'Ще ми разкажеш ли история за това да си циганин?'
Ти си кретен!
Ох! Хей, съжалявам.
Поне не бяха нужни шевове.
Мразя шевове.
Може ви, ъх...
Питър може да дойде в моята къща за известно време.
Пълнолунието изважда всичко от хората.
Не знам. Това е неговият дом.
Не бихме искали друга счупена ключица.
(бавна рок песен)
Добре, тази е за Шели.
"Коя книга започва, "Снощи сънувах, че
отидох до Manderley отново? "
Това не е книга. Да ама е..
Ребека. Откъде знаеш това?
Боже.
Четох. Ха! Ха! Ха!
Това е братовчедка ми. (Питър кашля)
Боли ли? Не е толкова лошо.
Наистина, добре съм.
Кой друг е гладен?
А?
Хм, мислех си за нещо в микровълновата.
Добре. Заемам се. Благодаря ти.
И без измами. Познавам мошеника,
когато го видя. Ха. Ха.
(Питър взима някои опаковки.)
Намери ли това, което търсиш?
Не съвсем. Опитай с малко вазелин
и лют червен пипер.
А?
За лицето ти ...
помога за отоците.
Момчета ...
Мога ли да попитам защо искаш да ми помогнеш?
Роман има нужда от всичките си приятели, точно сега.
Освен това, някой трябваше да се намеси
преди нещата да станат прекалено ... космати.
Хмм.
Е, благодаря.
(Шасер) Когато луната е пълна, вървиш в кожата на вълк?
-
Ще внимавам.
Хей.
Какво правиш тук?
Трябва да говоря с теб.
Говорих с Дестини.
(Шасер си прочиства гърлото)
Какво е станало с лицето ти? Загубих конкурс за красота.
Знам защо си тук. Наистина?
Тук си за де се увериш, че няма да има повече убийства.
Ти дойде чак до тук, за да споделиш
това прозрение с мен? Защо?
Защото се нуждая от помоща ти.
Пълнолунието е тази вечер.
И имам лошо предчувствие за това.
Така ли е?
Имал съм го и преди.
Искаш да поговорим за това?
Не особено.
Е, какво искаш да направя? Това за което си дошла.
Има едно, ...
момиче. Нейното име е Лита Годфри.
Просто.....
се увери, че нищо лошо няма да й се случи.
Защото аз не мога.
Ок?
Можеш ли да го направиш? Моля.
Няма да умират повече момичета.
Обещавам.
Да.
Той, ъм, иска да знаеш,
че вие двамата сте ...'добре'.
Ха! Ха!
Тайлър, момчето.
Много редко съм в позиция да играя Купидон,
но той настоя да предам съобщението му
на теб.
Той знае, че ни си искала.
Много е красивото тук.
за психиатрична клиника.
Не че съм експерт. (гръм)
Искаш ли да влезем вътре?
Знаеш ли,
когато бях малка
се криех под одеалото всеки път щом чуех гръмотевица.
Сега, мога просто да седя и да гледам облаците цял ден.
Нищо не може да победи
чуството за безопастност
докато нещата...
навън се разпадат, нали?
Чустваш ли се в безопастност тук?
Чуствам се, като че ли нищо лошо не може да ме достигне.
Познавах го, всъщност.
- Моля? - Ти си мислиш за него,
за онзи... скитник, който умря тук.
Съжалявам. Не трябва да го наричам скитник.
Той беше твой пациент, нали?
Да. Той, ъм...
беше.
Моите баба и дядо живееха близо до парка Килдери,
затова аз...
го виждах наоколо.
Предполагам, че не треябва да казвам, че го познавам.
Имам предвид, той имаше живот
с родители и всичко, и аз наистина
не знаех друго за него,
освен... очевидното.
Очевидното?
Той го е гледал.
Той е гледал как Питър Румансек изяжда онова момиче.
Разбирам.
Защо мислиш така?
Франсис Пулман ли ти го каза?
(смях)
Имам предвид, че беше твоя идеята за тази шега, нали?
Малкото копеле на вратата ми?
Това не е знак,
а проклет билборд!
Но правилата са си правила, нали?
Ти не ги убиваш докато не се превърнат, а когато го направят...
не показваш милост.
Не е за това което Питър Румансек
е сторил на тези момичета
което
аз съм сигурна, че не е.
Не, това е за това което той е...
и за това нямам съмнения.
Аз ще направя едно последно нещо за теб.
И тогава аз и ти ...
... приключваме.
Наздраве.
(монитор)
Къде беше?
Няма значение.
Ако ще бягаш...
ще ми кажеш ли?
Не съм достатъчно бърз, за да избягам от това.
Искам да ми обещаеш нещо.
Искам да ми обещаеш
че ще си в къщи, преди залез слънце.
Искам да ми обещаеш, че преди да стане тъмно ти ще си си удома,
и че ще има някой с теб
цялата нощ, докато не изгрее слънцето.
Какво ще правиш?
Аз ще го убия.
Ти знаеш, че си само човек, нали?
Това сме всички ние.
Ние сме само хора.
Час преди залез слънце, при никакви обстоятелсва не напускай къщата ти!
При никакви условия не пускай никого вътре!
Тогава какво?
Следващият път когато се видим, ти ще си в затвора ли?
На погребението ти?
Ще се видя ли отново след това?
Не знам.
Мисля, че и двамата сте пълни болкуци.
Мислиш, че аз имам нужда от защита?
Виж се.
Виж него.
Какво трябва да се случи, за да разбереш
че това не е игра?
Това е живота, Питър.
(шепне): Искам да дойда с теб.
(лампата се троши) Прави това което кажа
или повече никога няма да се видим отново, малка тъпа кучке!
(клаксун)
Това трябва да е баща ми.
Тогава сигурно трябва да тръгваш.
Мамка му!
www.addic7ed.com