Vreau să te întreb repede ceva înainte să ajungă Roxanne.
Mă paşte o intervenţie?
Nu, dar n-ar fi o idee rea.
Vreau să te rog să-mi fii domnişoară de onoare.
Pe bune?
Nu-i nimic dacă nu vrei, înţeleg.
Dar răspunde-mi înainte să ajungă, fiindcă ea e a doua mea opţiune.
Dumnezeule! Sigur că vreau!
De ce n-aş fi vrut?
- Ştii tu... - Bun aşa.
E un moment important pentru tine. Mă ocup cu sfinţenie de tot.
Cu ce să încep acum, când sunt "preşedinta" nunţii tale?
Ai putea să ne organizezi petrecerea de logodnă.
Văd că eşti pusă pe fapte mari! La ce te-ai gândit?
Neal vrea să fie un eveniment formal,
dar eu vreau ca atmosfera generală să fie...
Ai prins ideea?
Toată lumea trebuie să se simtă...
dar să plece cu o stare...
Te-ai prins?
În asemenea momente, se vede clar educaţia primită acasă.
Bună!
Sper să nu ţi se pară ciudat,
dar am rugat-o pe Whitney să-mi fie domnişoară de onoare.
Slavă Domnului!
Mi-era teamă să nu mă iei în vizor.
De-asta te-am trimis direct la căsuţa vocală.
Ca să ştiţi şi voi, ne gândeam să facem nunta în mai.
În mai?! Ce curând! Ce-i cu graba asta?
Eu şi Neal vrem să începem să facem copii şi...
Până aici! Nu ne adunăm laolaltă ca să visăm la copii!
Fiţi serioase! Noi suntem târfe!
Mi-aş dori eu...
Am fost la doctor zilele trecute
şi mi-a spus că, dacă vreau copii, ar trebui să-mi îngheţ ovulele.
Da, e curată nebunie cum fertilitatea ne pică-n gol
când ajungem la 30 de ani.
Doamne! Conversaţia asta mă face să mă simt
de parc-aş fi primit un şut fix în boaşe!
Presiunea ar mai scădea
dacă am întâlni bărbatul potrivit până la o anumită vârstă.
E o porcărie simplul fapt că trebuie să ne gândim la asta!
Femeile nu pot avea copii după 40 de ani,
dar lui Larry King i se naşte un plod la fiecare zece minute,
deşi el e mort de cinci ani!
Traducerea şi adaptarea: Cookie @ titrări.ro
- 15, 10, 5, touchdown! - Este!
Alo, frăţie...
Tu de ce nu călăreşti canapeaua?
Haide, frate! Pare ciudat dac-o călărim numai noi doi.
Da, numai că Lily îmi trimite mesaje despre petrecerea de logodnă
şi avem viziuni total diferite.
Ea vrea o petrecere agitată şi nonconformistă.
- Şi tu ce vrei? - Scaune.
Nu vreau o petrecere ciudată. Îmi vin clienţi şi colegi.
Tocmai am prins un contract mare la firma Bowman Design.
Ia stai aşa! Bowman Design? Cunoşti o fată, Madeline Greene?
Da. Ea mi-e manager.
Vine şi ea la petrecere. De ce?
Nu-i a bună!
Eu nu cred că vin. Am fost împreună o perioadă.
S-ar putea să-i fie greu să mă revadă.
Ei să-i fie greu?! Ai fost cu ea vreun an.
De fiecare dată când te îmbeţi, turui ca o moară stricată de ea.
Pagina ei de Facebook e pagina ta principală.
Îmi aflu noutăţile de pe wall-ul ei.
Şi de ce v-aţi despărţit?
Fiindcă lucrurile deveneau prea serioase,
iar lui îi e teamă de angajamente.
Ba nu, eu nu cred în angajamente.
Biserica Catolică a inventat monogamia ca să împiedice moşierii
să contracteze sifilis de la ţărăncile apetisante.
Tu nu te întrebi niciodată cum e să fii într-o relaţie serioasă?
Nu. Dar îmi imaginez cum ar fi
să am 20 de minute în privat cu Scarlett Johansson.
Da, pot să te lămuresc eu.
Ţi-ai irosi 19 minute cerându-ţi scuze.
Bun, să facem lista de invitaţi. Sofia e prietena lui Lily.
Ia stai aşa! Şi Neal are o prietenă, Sofia.
Ar trebui să invităm doar una.
E ca "Alegerea Sofiei" în viaţa adevărată.
Dumnezeule mare, am luat-o razna!
Tu încă eşti trează?! O duci aşa de trei nopţi la rând!
E foarte nesănătos. Mai odihneşte-te şi tu.
Nu pot, parcă mi se învârte capul!
Am de luat multe decizii pentru petrecere.
Nici nu m-am apucat de muzică.
Mă ocup eu de muzică, linişteşte-te. Trebuie să-ţi mai odihneşti mintea.
Am încercat de toate! Am numărat oi, am mâncat curcan,
m-am uitat la pantalonii ăştia vreo 40 de minute...
De ce nu te duci iar la terapeuta
la care ai fost data trecută când ai avut insomnii?
Părea să-ţi fie de ajutor.
În plus, aţipeam şi eu o oră, cât timp lipseai.
Nu mă duc la vechea terapeută. E foarte băgăcioasă!
E terapeută! Asta i-e meseria!
Scuze că n-am mai venit de mult, dr Price.
Stai liniştită.
Nu-mi datorezi scuze, ci 300 de dolari.
Data trecută când ai fost aici, adică acum vreun an,
pretindeai că ai... 28 de ani?
Da...
Şi acum, ce vârstă pretinzi că ai?
Am 29 de ani, iar asta chiar e vârsta mea reală.
Şi a mea...
Ţi-ai lăsat bretonul să crească. Îţi iese fruntea-n evidenţă.
Da, dar viaţa mea chiar merge foarte bine acum.
Logic! Oamenii fericiţi mereu îşi fac programări de urgenţă la mine.
Ce coace mintea ta nebună?
Încă eşti supărată pe Katherine Heigl?
Nu. Prefer să nu-mi dezbat iar vechile probleme.
Insomnia îmi dă mari bătăi de cap şi nu ştiu ce să fac.
Bine. Îţi pot prescrie un somnifer, dar ar fi o soluţie pe termen scurt.
- Nu rezolvă cauza problemei. - Nu, e perfect pe termen scurt!
Ca să ştii şi tu, Whitney, nu există scurtături spre fericire!
Nu vreau fericire, vreau doar să dorm.
Dacă chiar vrei să adormi, te invit pe scaunul meu,
ascultându-te pe tine pălăvrăgind toată ziua.
Nu, asta-i prea lentă.
Asta-i prea săltăreaţă.
Ia uite ce-avem noi aici! Aşa! Bine!
Bună! Îi tot trimit mesaje lui Whit, dar nu dau de ea.
E la psihiatru fiindc-o ia razna. Care-i treaba?
- M-am hotărât să-mi îngheţ ovulele. - Da, mi-a povestit Whit.
- Foarte tare. - Mersi!
Se pare că una dintre părţile amuzante
e că trebuie să-mi injectez hormoni zilnic, în acelaşi moment al zilei.
Iar acel moment e mai pe seară, în intimitatea casei tale.
Nu... E chiar acum.
Şi nu ştiu... Nu mă descurc singură.
Aş avea nevoie să mă injectezi în stomac... cu acul ăsta.
N-am de gând să fac aşa ceva.
Te rog, Alex!
Trebuie să mă injectez în următoarele 20 de minute.
Perfect!
Trebuie numai să...
Doamne! Scoate-o din mine!
- Scoate-ţi-o tu! - Nu...
Smulge-o!
Bine, mersi. Pa.
Pastila asta e uimitoare!
Am luat-o acum zece minute şi deja sunt tare obosită...
Să nu adormi încă!
E joi seară. Nu-ţi încălca promisiunea.
Whit!
Whit?
Bun, deci va trebui să-mi ţin promisiunea pentru mine.
Doamne! Whit, ce naiba?!
Hai, dă-te jos!
Gata. Unde ţi-e capul?
Ce faci tu?! Şi cine-i Amber?
La începutul relaţiei noastre, îţi umblam prin telefon.
Whit, văd că eşti somnambulă. Pastila aia te-a zăpăcit de tot.
- Vino aici şi ia loc. - Ce-ar fi să te ridici tu?
- Asta-i rochia ta de bal? - E rochia de bal a maică-tii!
Da, bine. Rămâi aici.
Eu ies pe hol să văd dacă suntem evacuaţi.
Whit, ce caută laptopul meu pe hol?
Alo, nu mai face pe poltergeistul!
Vino la mine! Încetează odată!
Te-am prins.
Ajutor, cad! Nu mi se deschide paraşuta!
Whit... eşti adormită acum.
Nu pot. E prea multă presiune. O să stric totul.
Despre ce vorbeşti?
- Am nevoie la baie. - Bine.
Alo, nu! Ridică-te!
Am tras un somn pe cinste azi-noapte...
Doamne! Ce-ai făcut?
Nu eu, tu ai făcut pe nebuna prin somn.
Poftim?!
Da, ai întors casa cu fundu'-n sus.
Şi ai făcut nişte remarci foarte răutăcioase despre părul meu.
Dumnezeule, îmi pare tare rău! A fost din cauza pastilei!
Ai spus că arăt ca o lichea dintr-o telenovelă.
Hai că n-am fost chiar deplasată.
Dumnezeule...
Am comandat o grămadă de chestii prin somn.
Te rog, Doamne, să nu fi comandat nimic aiurea!
Vai de mine! Ia uite ce e-mail am trimis.
"Eşti frumoasă şi sexy."
"Ştiu că nu ţi-o spun prea des, dar te iubesc."
"Rămâi cu picioarele pe pământ."
- Cui i-ai trimis mesajul? - Mie însămi.
Gata, m-ai adus până aici. Nu-i nevoie să mă dădăceşti.
Nu, rămânem amândoi aici până aflăm ce-i în neregulă cu tine.
- Bună! Tu trebuie să fii Alex. - Da.
Părul tău arată exact cum l-a descris ea.
Îmi scuzaţi decolteul, dar vin de la un prânz de lesbiene.
Ce s-a întâmplat?
Whit...
Pastila pe care mi-ai dat-o m-a făcut somnambulă.
Mă întrebam dacă n-ai cumva o pastilă anti-somnambulism,
pe care s-o pot lua cu prima pastilă.
Deci vrei să dormi pe veci?
Whit, ai spus c-o să afli cauza problemei.
Să vorbim despre somnambulism. Ce faci în acele momente?
A făcut nişte lucruri tare ciudate!
A făcut cumpărături prin somn, a întors casa cu fundu'-n sus,
s-a epilat pe picioare, ceea ce nu face niciodată.
Pare a fi o parasomnie catastrofală.
Ar trebui să scriu încă un articol despre tine.
- "Încă un articol"? - Ce zici?
Din punct de vedere clinic,
e doar o fereastră spre subconştientul tău.
Mai există ceva ce ţi-ar putea cauza anxietate,
în afară de volumul tău cu cele mai mari reuşite?
Hai, spune-i de petrecere!
O prietenă m-a rugat să-i fiu domnişoară de onoare,
aşa că-i organizez petrecerea de logodnă.
Iar azi-noapte, pomeneai întruna că cineva te supune la presiune.
Poftim! Ai o teamă de căsnicie adânc înrădăcinată,
iar planificarea nunţii cuiva
îţi scoate la suprafaţă toate temerile.
Simţi că nu poţi onora misiunea,
dar dacă înlături acest obstacol şi realizezi c-ai făcut o treabă bună,
o să-ţi fie mult mai uşor să dormi.
- Slavă Domnului... Mulţumesc mult! - Plăcerea e de partea mea.
Cine-ar vrea să meargă la o petrecere de logodnă?
Sunt tare enervante!
Să dai o petrecere ca să sărbătoreşti o altă petrecere...
Ce fel de narcisist face aşa ceva?
- Exact! Mereu spun acelaşi lucru... - Uşurel! Noi nu suntem prietene.
În cinstea lui Lily şi Neal.
Pentru detaliile care vă diferenţiază, dar lucrurile importante care vă unesc.
Voi ne demonstraţi că nu trebuie să ne schimbăm
ca să fim fericiţi împreună.
Emoţionant! Cred c-ai scris discursul în somn.
Nu eu am scris asta, ci John Legend.
Whit!
- Alex. - Bună.
Nu te-am mai văzut de la...
Ce-ţi mai face...
...uterul?
E bine, totul e-n regulă.
Mark, pe unde-ai umblat? Petrecerea aproape s-a terminat.
Eşti îmbrăcat în hainele de biserică?
Am stat în maşină timp de o oră.
Am ajuns aici, m-am gândit c-o s-o revăd pe Madeline
şi am devenit foarte agitat.
De ce?
Fiindcă încă simt ceva pentru ea. E aici?
Da, e chiar acolo.
De ce nu s-a îngrăşat şi ea vreo 20 de kg?!
Posibil să vorbească cele trei Margarita
date pe gât în parcare,
dar cred că mă duc la ea şi-i spun c-am greşit s-o sfârşesc cu ea
şi că vreau să ne mai acordăm o şansă.
Tare, frate! Fugi la ea.
- Madeline. - Mark!
- Ce întâmplare! - Da.
- Arăţi minunat. - Mersi. Ce mai faci?
Grozav! M-am gândit la tine în ultima vreme.
Iar pe degetul tău zăresc un inel cu diamant.
Da. M-am logodit.
- Cine-i tipul? - Un coleg de muncă.
Relaţia voastră e serioasă?
Mulţumim pentru tot. Petrecerea e perfectă.
- Pe bune? Vă place? - Da, la nebunie.
E foarte important să vă placă.
Toată petrecerea a fost aşa de...
Doamne, iar n-am închis un ochi azi-noapte!
Ce se întâmplă cu mine?
Eu am venit aici la 6:00,
iar curierul a venit la 6:30 ca să ne livreze acel pachet,
pe care presupun că l-ai comandat când luai pastilele alea.
E ridicol!
Dacă n-a fost petrecerea,
ci un alt lucru stupid îmi clocoteşte-n minte?
Ce-ar putea să fie?
De ce-ar comanda prin somn o femeie de 29 de ani
pantofi de bebeluş?
Nu puteai să-i răspunzi tu la întrebare?
Parc-ar urî banii.
Copiii nu fac parte din planul nostru.
Niciunul dintre noi nu se gândeşte la copii.
De unde ştii? N-am vorbit niciodată despre asta.
Fiindcă niciunul nu vrea copii.
Ba nu, eu vreau copii, doar că...
N-am deschis subiectul fiindcă-mi era teamă că tu nu vrei.
Ce-i?
Nu ştiu. Cred că ne-ar strica relaţia.
Se mai simte careva la fel de stânjenit ca mine?
Nu-i a bună!
Mark, nu-i nimeni acasă la Whit,
aşa că vreau să-mi faci o injecţie în burtă.
Ştiu că-i foarte ciudat, dar dac-ai face o încercare...
Gata!
- Te descurcai şi singură. - Da, ştiu. Eu...
Mă pricep să mă descurc de una singură.
Într-o bună zi, o să cresc un copil de una singură.
Nu ştiu de ce, dar mi-e greu să fac asta singură.
- Înţeleg perfect. - Eu n-aş fi aşa sigură.
Tocmai am aflat că femeia faţă de care mi-aş fi luat un angajament
a trecut peste mine.
Iată-mă din nou aici, cu chipul şi personalitatea asta rupte din soare,
dar n-am cu cine să le împărtăşesc.
Da, naşpa moment.
Ascultă... Mersi, Mark.
Dacă mai ai nevoie vreodată, îţi pot face eu injecţia.
Pe bune?
Trebuie s-o faci zilnic, în acelaşi moment al zilei.
- Ar fi un angajament major. - Cred că ne putem descurca.
Tu n-o să te mai simţi singură,
iar eu te pot folosi pe post de sutien de antrenament.
- Adică bicicletă de antrenament. - Tot aia e...
Cum adică ne-ar strica relaţia?
Whit, conversaţia asta nu-şi are locul.
Dacă tu nu-ţi doreşti copii...
Nu-i deloc o discuţie constructivă.
N-am spus că nu vreau niciodată copii, ci...
Am crescut în tensiunea unui divorţ, care e nasoală.
Nu vreau să supun un copil la aşa ceva,
deci trebuie să mă asigur că noi nu vom trece prin asta.
Ca să poţi divorţa, trebuie să te căsătoreşti.
Deci ai lua în considerare ideea de căsătorie?
Cu tine, da.
Nu mi-am dat seama că eşti deschisă la tratative.
Bine, poftim! Punem începe tratativele!
Doamne, Whit! Începi să semeni a om!
Tacă-ţi gura! Ba nu-i adevărat.
Mi-e frică să mă căsătoresc şi să fac copii,
dar tu eşti primul bărbat cu care mă pot imagina făcând asta.
Mă bucur să te aud spunând asta.
Ar fi un dezastru!
Casa ar fi în flăcări, iar copiii m-ar urî,
dar mă imaginez făcând asta.
- O luăm cu paşi mici. - Da, încet...
Ar fi tare să mă însor şi să am un copil într-o bună zi.
Ar fi drăguţ să am cu cine să te vizitez la spitalul de nebuni.
Deci există o problemă de comunicare?
Nu, chiar nu înţeleg ce vrea să spună.
E foarte simplu.
Neal e ceva de genul...
...iar eu sunt, mai degrabă...
Înţelegi ce zic? Cred că rezidă din faptul că eu sunt aşa,
iar Neal e, mai degrabă, aşa.
Trebuie să găsim o cale să ne întâlnim... aici.
Părinţii tăi sunt surzi?
Traducerea şi adaptarea: Cookie @ titrări.ro