- Unde au plecat? - Nu ştiu.
Janet? Katy?
E mare, nu? E foarte blând.
- Salut. - Uite ce drăguţ e.
Tati, ne luăm un câine?
- Nu ştiu, scumpule. - Te rog!
- Am eu grijă de el. - Mai vorbim.
- Eşti retardat? - Am tot mers la întrunirile alea
şi m-a luat valul cu chestia aia cu onestitatea.
Nu e o chestie, Sean! E o etapă!
Şi ideea e să fii onest în legătură cu porcăriile tale, nu cu ale mele!
Că i-ai spus Laurei despre asistentă a fost o idioţenie, dar asta-i una.
Dar să spui tuturor băieţilor că am o relaţie cu Laura,
ai atins un nou nivel de retard.
E un fel de Olimpiadă Specială pentru dependenţii de narcotice.
Eram băut, Franco.
Scuză-mă. Mike Silletti e pe aici pe undeva?
Pe aici pe undeva? Nu.
- Vă cunoaşteţi? - Absolut.
Pot să te întreb de unde vă...
De la petrecerea lui Steven.
- Aha! - Îi transmiţi lui Mikey cel mic că l-a căutat Părosul John?
Sigur. Îi transmit lui Mikey cel mic.
- Bine. Nu uiţi, nu? - Nu uit.
- Ciao-ciao! - Ciao-ciao!
O, Doamne!
Aşa voiam să mă îmbrac eu pentru servici azi.
Mi-a citit gândurile.
Ia te uită. Întrebare:
care e mai gay: căţelul sau cel care îl plimbă?
ia te uită cine-i aici.
- Cum v-aţi distrat? - A fost super.
- V-aţi simţit bine? - Dă-mi mie acadeaua aia.
E pentru copii! Ne vedem mai târziu.
Bine, haideţi, copii.
Să nu te atingi de acadeaua aia, Teddy.
Deja m-am atins.
Uite care-i treaba: dacă ieşi cu copiii când nu sunt şi eu,
trebuie să îl iei pe tata sau pe Teddy cu tine. - Ştiu, ştiu.
Ne vedem mai târziu. Bine. Pa.
Subtitrare: www.tvsubtitles.net
Traducere ÅŸi adaptare: Pisicella
OPERAÅ¢IUNEA DE SALVARE Sezon 2, Episod 9
- Bună. - Mai eşti mahmur?
O, Doamne, nu. Asta a fost demult.
- De fapt mai sunt, da. Uite.. - Nu.
Vreau să-ţi explic. Pe bune. Te rog. Am greşit.
- Ai greşit? Franco nu s-a culcat cu asistenta? - Ba da.
- Nu mai vreau să aud. - Nu asta am vrut să spun. Vreau să-ţi explic.
Laura, adevărul e că... eram gelos.
Pentru că noi doi am avut...chestia aia.
Am flirtat şi urma să ieşim, şi nu s-a mai întâmplat.
- De unde şi până unde e o "chestie"? - Dacă o spui aşa...
- Aşa cum? - Ideea e că
s-a culcat cu asistenta doar pentru pastile.
Era vorba de pastile.
- Zău? - Da. Era dependent. Gândeşte-te şi tu.
- La naiba! Dacă am exagerat? - Asta zic şi eu.
- La naiba! - Asistenta aia a fost o chestie total nesemnificativă.
Nu a însemnat nimic. Nu se compară cu ospătăriţa.
- Asistenta nu avea nici numărul lui de fix. - Ce ospătăriţă?
- Cum? - Ai zis "ospătăriţa!
- Nu. nu, nu. - Ai zis că nu se compară cu ospătăriţa.
- Voiam să zic "asistentă". Vorbeam de asistentă. - Ai spus...
- Şi de pastile. Serios, era vorba de pastile. - Ce ospătăriţă, Sean?
Putem vorbi despre altceva?
Alarmă!
- Totul în regulă? - Da.
- Un grăsan mort în cadă. - Cât de gras?
Gras cât Kirstie Alley.
- Cât Elvis spre finalul vieţii. - Dumnezeule!
E mort de ieri după-amiază. A lăsat apa curgând.
- Şi a inundat 3 etaje. - Sinucidere?
A lăsat un bilet în care scria
"Spuneţi-i soţiei mele că sper că acum e mulţumită". El sigur este.
- Şi? - Am închis robinetul şi i-am spus administratorului să cheme poliţia.
- Ne-am terminat treaba aici. - Ştiţi ceva?
Vor să se ocupe de următorul atac terorist? Să înceapă cu grăsanul ăsta.
Fir-ar să fie!
- I-ai spus lui Laura de ospătăriţă? - Nu. Normal că nu.
Adică da, dar a fost un accident. Pur şi simplu mi-a scăpat.
Îţi dai seama ce mi-ai făcut? Sunt îndrăgostit de ea, Sean.
- M-ai auzit vreodată spunând asta? - Nu.
Aşa e, fir-ar să fie. Dumnezeule!
Nu te mai băga în treburile mele.
Dragostea doare!
- Pot să te întreb ceva? - Da.
- E vorba de Janet. - Ia să vedem...
Prima săptămână s-a purtat ca un sloi de gheaţă, dar de câteva zile râde la glumele mele.
- Zâmbeşte, e fericită, pare mulţumită. - Stai aşa.
- A dus copiii la muzeu zilele trecute. - Râde la glume?
Da. Aseară mi-a cumpărat o carte pentru măsuţa de cafea...
Ştii ce? Ori e o actriţă desăvârşită, ori s-a apucat de droguri.
- Adică ce, eu nu am umor? - Nu şi pentru ea. De ani buni.
Sau poate are o tumoră cerebrală. Dar ştii ceva?
După tot ce s-a întâmplat în ultimii 5 ani...
ca să nu mai pomenim şi de treaba cu Sheila...
dacă a ajuns să râdă la glumele tale,
- trebuie să fie o tumoră cât un grepfrut. - Nu cred că e o tumoră.
- Atunci mai există şi a treia variantă. - Şi anume?
- Barbiturice. - Barbiturice?
Pastile. Azi există pastile pentru orice.
Pentru lăsat de fumat, pentru atenţie, antistres etc etc.
Bag mâna în foc că ia din alea noi, pentru afecţiunea numită
"Îmi urăsc soţul şi viaţa şi mă doare vaginul".
Pe genul ăsta.
- Au scos şi aşa ceva? - Iei două pe zi, şi dintr-odată soţul dobitoc
nu e doar foarte haios, dar mai că vrei să i-o tragi
până în măduva oaselor lui trădătoare şi infidele.
- Fără supărare, Tommy. - Nici vorbă.
Ia uitaţi-vă! Super tare!
La naiba! Şi mai zice că e hetero.
Nu se poate, trebuie să existe o explicaţie.
De când l-a părăsit grăsana aia, a luat-o razna. Iar doctoriţa aia veterinară,
omologul viking al lui Shaquille O'Neal...
- Aşa.. - Cred că are şi penis.
Îmi plac pantofii tipului blond.
Ce-i?
Ce faci, mănânci concomitent prânzul şi desertul?
Regulile astea! Pentru un rebel ca mine, sunt făcute ca să fie încălcate.
- Unde sunt cei mici? - I-a scos Janet la o îngheţată.
- Tommy ne va ucide! - Nu suficient de repede.
- Bună, Teddy. Te simţi bine? - Da. Doar că...
- Ţi-am adus fistic. - Fistic? Preferatul meu.
Ştiu.
- Ce facem? - Nu judecăm în avans, nu ne dăm cu presupusul,
nu încercăm să ghicim, ci îl aşteptăm să se întoarcă.
- Şi după aceea? - Îi sărim la beregata de poponar.
Mi se pare un plan bun.
Vreau să...
nu ştiu... să îi scriu ceva.
Să îmi aştern pe hârtie cele mai intime gânduri şi sentimente.
Lou, tu ai scris poezii după 11 Septembrie. Poate mă ajuţi...
Nevastă-mea m-a părăsit după ce am scris poeziile alea!
Pe lângă faptul că nu am mai avut nici o legătură emoţională de 6-7 ani,
şi că nu o mai consideram atrăgătoare, şi nici ea pe mine.
- Mă poţi ajuta? - Nu. El ştie să scrie doar în versuri.
Şi cum nu eşti Springsteen...
- Pot scrie şi fără rime! - Pe naiba.
- Zău? - Zău. Da!
În loc s-o iei ca pe o provocare, ţie ţi-e frică.
- Îţi simt frica de aici. - Nu mi-e frică.
- Ba îţi este. - Băieţi, ştiţi ceva?
Nu vă bateţi capul. O să-i mai iau nişte flori.
Stai, stai. Franco, vino încoace şi stai jos.
Nu mi-e frică. Stai jos. Dă-mi ceva de scris. Fac o încercare.
Să văd dacă mai am simţ artistic.
Trebuie să înţelegi faptul că femeile vor să afle ce se petrece în interiorul tău.
Sentimentele, emoţiile profunde...
Aha.. Sentimentele mele...
- Profunde. - Cele mai profunde.
- Ce vezi în adâncul sufletului? Ce simţi? - Beznă şi sarcasm.
- Bine. Ţâţe.
Pe asta trebuie să mergem. Gagicilor le place să le lauzi sânii.
Trebuie să-i spui că are ochi superbi, buze minunate... Înţelegi?
- Ştii ce, Tommy? E o idee bună. - Îmi place fundul ei.
Nu putem vorbi despre asta?
- Are un fund superb. - Nu. Nu te lega de fundul ei.
- Dar... - Nu! Ascultă-mă. Indiferent cine e gagica...
tânără, bătrână, de vârstă mijlocie sau Cindy Crawford în zilele ei de glorie...
toate au impresia că au fundul mare.
Nouă ne place fundul femeii. Pentru noi e un festival al plăcerii,
cu care ne putem juca în voie. Dar pentru ele, fundul echivalează cu moartea.
Cu gravitaţia, moartea şi vremuri grele.
Deci fără referire la fund. Vorbeşte despre sâni, gene şi ochi. Ai priceput?
Ajunge!
- Ce e? - Dacă scrii o poezie despre sâni,
o face bucăţi şi ţi le îndeasă pe gât.
Ascultă ce-ţi spun. Gagicile vor să audă despre emoţii, despre remuşcări...
De-alde "Îmi pare rău"...
Păi scrii o poezie cu "Îmi pare rău" etc etc... "Regret nespus" etc etc
şi mai bagi şi un "Îmi plac sânii tăi superbi".
- Ce e? - Emoţii.
- Sâni. - Remuşcări.
- Pepenaşi. - "Îmi pare rău".
- Balcoane. - "Te iubesc"!
"Piersicuţe dulci"... pentru sânii foarte mici.
- Notează! - Băieţi, ştiţi ce?
M-am răzgândit. Cred că o să-i mai trimit nişte flori.
Ce vorbeşti? Tocmai ne-am încălzit.
Lasă florile. Nu au avut efect.
A fost de departe cel mai bun grătar.
Carnea se desprindea singură de pe os.
Chiar am vrut ca seara asta să fie specială, fiind prima noastră întâlnire...
în care nu comitem nici o infracţiune.
Nu este ilegal să plăteşti pentru compania cuiva dacă nu implică şi sex.
Ştiu, ai dreptate. Dar părea în neregulă, nu?
Asta mă ajută să-mi plătesc chiria, facturile, taxa şcolară şi să-mi ajut părinţii.
Ştiu. Doar că mi-aş dori să nu fie aşa.
Să nu fie ca o tranzacţie.
Îmi pare rău, Candy.
Ken, îmi placi mult şi vreau să ne vedem în continuare.
Dar nu pot să-ţi explic mereu,
- la fiecare întâlnire... - April?
- Hai să mergem la un film. - Te-am tot sunat, de ce nu mi-ai răspuns?
- E prieten cu tine? - Gary, pleacă! Hai să mergem.
- Nu-mi întoarce spatele, târfă! - Ştii ceva?
Învaţă să vorbeşti unei doamne.
Nu e o doamnă, ci o târfă.
Nu m-ai auzit bine, dobitocule?
Uită-te la ea. Mie mi se pare că arată ca o doamnă. Greşesc?
Dacă nu eşti în stare să-i vorbeşti corespunzător, spune-mi,
şi te lăţesc pe tot camionul ăsta.
- E clar? - Da, da, da.
Câte nume mai ai?
Am mai căutat informaţii despre părintele Murphy.
Încetează cu asta, Mick. Vorbesc serios.
Puştiul ăla stă lângă el toată ziua şi mare parte a nopţii, în casa parohială.
Salut, frate. Ce faci?
Salut, prietene. Care-i treaba?
- Eşti bine? - Minunat, mulţumesc.
Poate puştiul e foarte credincios.
Poate crede în Isus, Dumnezeu şi biserică aşa cum credeam şi noi. Îţi aminteşti?
Puştiul ăsta bine dintr-o familie destrămată.
Nu-şi cunoaşte tatăl. Toată familia e vraişte.
Da, de parcă noi trăiam în Disneyland. Salut!
- Angelo, ce faci? - Salut, ce faci?
Cum merge treaba? Bun băiat.
"Angelo"?
Săptămâna trecută am fost la o întrunire în Mica Italie.
- Ce e? - Publicul era rece. Aveam nevoie de ajutor.
Întotdeauna judeci oamenii.
Mulţumesc că m-ai condus acasă. Gary a fost întotdeauna nebun.
- De aceea l-am tăiat de pe listă. - Ce să-i faci... riscurile meseriei.
Vrei să intri?
- Cred că ar trebui să plec. - Haide...
- Fac un ceai, ceva. - Pe căldura asta?
Atunci ceai cu gheaţă?
Sigur.
Te-am rugat...rugat!... să te culci în continuare cu nevastă-mea, mai ştii?
- Ţi-am dat voie să te culci cu nevastă-mea. - Aşa e.
În mod repetat, până o laşi iar gravidă.
În schimb, te-ai îndepărtat atât de mult de misiunea trasată,
că a devenit lesbiană cu totul!
Cum naiba s-a ajuns la asta?
Păi nu ziceai tu că îşi dorea o fată?
Ştii ceva, vere?
Mi-ar plăcea tare mult să ne certăm,
aşa, ca între o stafie şi un mort viu, dar... - Dar ce?
Am început să caut un apartament pentru noi.
Bine.
Mă duc repede până la baie.
Hai, mănâncă. Îţi face bine.
La ce te gândeşti?
Sincer? La nevastă-mea.
Îmi pare rău că te-am întrebat.
Tot îmi pare în minte ca un coşmar de 10 secunde.
- Îţi lipseşte? - Oricât de rău a fost la final,
e bine să ai noaptea un trup cald lângă tine,
chiar dacă nu suporţi s-o priveşti în ochi.
Ar trebui să mă întorc la garnizoană.
Nu!
Nu pleca.
Poţi dormi pe canapea. Chiar e comodă.
- Candy... - Haide, Ken...
Urăsc să-mi ştiu cavalerul salvator
dormind într-o debara mizerabilă.
Am câteva filme vechi cu Bogart, jocuri... Ne vom simţi bine.
- Îţi place "Cranium"? - Da, dar se joacă în patru.
Ne descurcăm noi.
Şi, ca să-ţi răspund la întrebarea de mai devreme...
Am un singur nume.
- Danielle. - Danny.
"Selectra."
Ia să vedem pe Google.
"Selectra". Aşa...
Ia să vedem. "Selectra XL".
"Antidepresiv eficient şi sigur".
"Reduce anxietatea".
"Nu te mai agita. Bucură-te de viaţă!"
"Creşte libidoul". Drăguţ!
"Posibile reacţii adverse"
"Secreţie anală uleioasă". Un preţ mic.
"Uscăciune a gurii"
"Lubrifiere vaginală ridicată". Foarte bine!
Mulţumesc, Doamne! Şi ştiinţei.
Cam mare.
- Salutare! - Bună dimineaţa, iubitule.
- Bună, tati. - Care-i treaba?
- Astea sunt farfuriile despre care vorbeai? - Da. Ce părere ai?
Se asortează de minune cu părul tău.
Totuşi trebuie să plec. Cafea?
- Aici. - Mulţumesc.
Noaptea trecută a fost super.
Ştiu.
Ne vedem mai încolo.
Vă iubesc.
Te iubesc, tati. Să aveţi o zi minunată!
Pa, tati. Ne vedem diseară.
Pa! Pa!
E ceva în neregulă cu tata?
Da.
- E bolnav? - Într-un fel.
- E îndrăgostit. - Aha.
De cine?
- Bună! - Gura!
- Nu, n-am apucat să zic... - Opreşte-te până nu o dai în bară.
- Dumnezeule! Laura, te rog... - Dacă te-a trimis Franco...
Nu. M-ar omorî dacă ar afla că am venit. Te rog, ascultă-mă.
M-am gândit mult la ce vreau să-ţi spun.
Bine. Ai 60 de secunde.
- Bine. Super. La naiba! - 55...
Stai. Nu mă descurc când sunt presat aşa.
- Uite, Franco e... - 50...
Franco e cu adevărat... E chiar...
- 45 de secunde... - Doamne! Uite, e...
- Treci la subiect. - Asta vreau. Stai. Adică cum?
40 de secunde. Adică partea cea mai importantă.
Totul e important. Asta spun. Tot ce am de spus
e foarte important. - 35 de secunde...
- Bine. Ce ceas mişto! - Merci. 30 de secunde.
- De unde-l ai? - De la Franco. Pierzi timpul.
Poftim! Uite şi răspunsul!
- Unde e răspunsul? - ceasul!
Ceasul zice că mai ai 20 de secunde.
Deci Franco ţi-a dăruit un ceas superb... ce e, Rolex?
Nu, e "Fossil".
Adică cum, e foarte vechi?
Adică mai ai 10 secunde. E numele firmei. E mişto, la modă...
Super. Franco ţi-a dăruit un ceas mişto şi la modă.
Poftim răspunsul.
Ospătăriţei i-a luat doar un colier idiot.
- I-a dăruit un colier??? - Nu. Nu.
Stai. Câte secunde mai am?
Nu ştiu,
pentru că am ceasul stricat!
Şi a cui e vina?
Docotre, e un medicament numit "Selectra". Cred că mă va ajuta să îmi treacă supărarea.
Îl ştiu foarte bine. L-am prescris multor pacienţi în ultima vreme.
E destul de inofensiv. Am avut numai reacţii pozitive.
- Super. Îmi dai şi mie? - Nici o şansă.
- Cum adică? - Ultima oară când ai venit aici,
mi-ai spus să te pup în fundul tău de irlandez.
Păi de aceea am nevoie de medicament. Nu mă mai controlez deloc.
Tommy, trebuie să-ţi spun...
să mă pupi în fundul meu evreiesc.
Multă baftă!
Binecuvintează-mă, Părinte, că am păcătuit.
- Tommy? - Salut, părinte. Ce faci?
Ce surpriză plăcută!
M-am gândit să vin să mă căiesc.
Înţelegi ce zic? Să mă căiesc.
Pentru toate păcatele din ultimii
5 - 10 - 15 ani...
Precum?
Ca de exemplu?
Păi ca de exemplu înjuratul şi...
multă lab... Scuze, masturbare.
- Am înţeles. - Da, vreau să zic că
o dată, revista porno avea şi un DVD şi era...
Tommy, am înţeles ideea.
Că m-am masturbat e una, dar am înjurat,
am chefuit, am înşelat, am minţit...
Stai puţin.
De fapt chefuitul şi înşelatul sunt cam acelaşi lucru
în ochii Domnului, nu?
Să spui de 10 ori "Ave Maria" şi de 10 ori "Tatăl Nostru".
Ăsta-i canonul?
Super.
Bine. Mulţumesc.
Mergi în pace, fiule.
- Am zis "Mergi în pace". - A... "pace".
Tatăl nostru, Care eşti în Ceruri, Sfinţească-se numele Tău, Vie Împărăţia Ta, Facă-se Voia ta,
precum în Cer, aşa şi pe pământ.
Tatăl nostru, Care eşti în Ceruri, Sfinţească-se numele Tău,
Vie Împărăţia Ta, Facă-se Voia ta, precum în Cer, aşa şi pe pământ.
Binecuvântat...
Bucură-te, Marie, cea plină de har, Domnul este cu Tine...
Binecuvântată...?...
Binecuvântată eşti Tu...?... Binecuvântată...
Poate de fapt n-a fost o idee aşa bună.
- Sean! - Nu, stai, aşteaptă! Lasă-mă să-ţi explic.
Ce? Explică!
Lasă, nu mai contează. Bagă!
- Salut, Lou, Şefu'... - Salut. De unde ai cafeaua aia de poponar?
Şi croissant-ul ăla poponar, dar cu siguranţă foarte apetisant?
Le-a adus Tommy mai înainte. Are pentru toţi.
Adică Tommy Gavin? Unde e acum?
- Curăţă maşina. - Ce face??
Asta-i problema cu cercetarea celulelor stem.
Începe cu un ou micuţ într-o eprubetă,
şi se ajunge la un nou Tommy Gavin, varianta îmbunătăţită. - Trebuie să văd cu ochii mei.
- Probabil şi fluieră concomitent. - Ia să văd.
Salut. Ce faceţi?
- Pe toţi Sfinţii! - E cafea pentru toată lumea.
Frappe dublu cu mentă, cappuccino... Câte două din fiecare.
Bei cafea, dar parcă ai pluti în îngheţată. E incredibil.
Scuze că nu le-am adus la bucătărie, dar m-am întâlnit cu Bobocul,
şi am început să vorbim dacă e sau nu gay.
Apoi am observat că maşina e murdară, etc etc etc... poveste lungă...
- În concluzie, nu e gay. Spune-le. - Da, sigur.
După ce am fost la petrecerea aia,
mi-am dat seama că toate gagicile mişto care se împrietenesc cu bărbaţi gay...
- Ciume popo. - Toate sunt de fapt disperate să facă sex.
dar caută un tip hetero care se simte suficient de bine în propria piele,
ca să se poată împrieteni şi cu tipi homo.
- Deci eşti o ciumă popo? - Nu.
- Ba da. - Oarecum. Arată-le cum te mişti.
- Cum se mişcă? - A, da..
Trebuie să ştii şi să "rupi podeaua". Adică să dansezi.
- Aşa că am creat nişte mişcări noi. - Arată-le şi lor!
- Mă simt puţin ciudat. - N-ai de ce. E totul în regulă.
O să ne "rupă" puţin "podeaua", Şefu'.
- E un termen din dans. - Da, sigur.
Face aşa din gură.
Tare, nu?
Fă chestia cu maşina, de care îmi ziceai mai devreme.
Eu sunt pasagerul. Gata?
- Şefu', plesneşte-mă. - Ce?
Cu putere, pe obraz.
Fir-ar să fie.
- Ce e? - Deci nu visez.
Nu visezi. E un coşmar în toată regula.
Cred că Franco m-a pocnit cam tare.
- Puteam să jur că l-am văzut dansând. - Salut, Sean.
Vrei un croissant? Am cu spanac, sau cu spanac şi brânză.
- Ce e? Sunt foarte bune. - Lou! Şefu'!
Înseamnă că nu-i e foame.
Maşina asta chiar e murdară.
Să ştii că n-am chef...
Şmechere...
"Dispar curând copleşit de o dorinţă mistuitoare".
"Chipul tău, degetele, promisiunea unui sărut fierbinte de pe buzele tale.
Asta însemni tu pentru mine."
"Ochii tăi sunt un ocean nesfârşit"
"Şi fiecare privire, un cer infinit."
Orice bărbat care poate să scrie aşa ceva
trebuie să fie îndrăgostit.
Corect. Da, îndrăgostit.
- De unde ai scos-o? - Adică din ce revistă?
Nu, Franco, vorbesc serios.
Aşa e. Scuze.
Din inima mea.
Iubito, inima mea a fost frântă.
- Tommy Gavin e gay acum? - Iar dansează.
Eu l-am cunoscut pe Tommy Gavin, domnule. Mi-a fost prieten.
Persoana de afară nu e Tommy Gavin.
- Zâmbeşte şi e tot o fericire. - Poate are vreo boală, ceva.
- Există vreun tip de cancer care te face să dansezi? - Cancerul dansator.
- Sindromul "Travolta"? - Ascultă! Tu!
- Nu m-am mai întâlnit cu Laura de când... - Eşti eroul meu!
Dumnezeule! Poezia aia a dat-o pe spate, Lou!
Nemernic talentat! Şi i-ai lăsat-o în vestiar. Eşti un geniu, frate!
Mă iubeşte din nou.
- Îţi rămân dator, frate. - Clar.
Dator vândut!
Este!!!
- Ai compus o poezie... - Nu.
- Şi nici nu ai lăsat-o în dulapul ei? - Nu.
Atunci cine?
Alarmă!
Locul ăsta e abandonat, dar vecinii spun
că uneori mai stau oameni aici. - Am înţeles.
Ai scris o poezie şi ai pus-o în dulapul Laurei?
- Mda. - Cum adică "mda"?
- Adică da, aşa am făcut. - Şi nu încerci să minţi ca să negi?
Nu.
- Şefu', îmi faci un serviciu? - Ce s-a întâmplat?
- Ia asta şi loveşte-mă în cap cu toată puterea. - Ce?
Ai găsit ceva?
Şefu', nu e nimeni aici. E liber.
Ar trebui să dărâme cocina asta.
- Etajele de sus sunt libere. - V-o mai amintiţi pe tipa asta?
Tipa care trăia conectată la aparate, nu?
A trăit aşa vreo 15 ani.
Da, am văzut pe CNN poe de la nunta ei.
Înainte să intre în comă, arăta super mişto.
Mai ştiţi că soţul a trebuit până la urmă să o deconecteze?
Da, dar părinţii voiau să o menţină în viaţă.
Asta-i faza cu comatoşii. Stau aşa vreo 15-20 de ani,
şi dintr-odată se trezesc şi încep să vorbească.
- Ştiţi ce-ar fi spus dacă s-ar fi trezit dintr-odată? - Ce?
"Patul ăsta îmi face fundul mare?"
Tom! Tommy!
- Nu se mişcă! - 915 către 15 Alpha.
Vă anunţăm o posibilă prăbuşire şi un pompier căzut.
Acum crezi în Tatăl Meu, Tommy?
Ţi-a demonstrat că există?
Ridică-te, fratele meu.
Ridică-te în picioare.
Credinţă, Tommy.
Trebuie să crezi.
Fără credinţă nu există speranţă.
Fărăr speranţă nu există viaţă.
- Eşti bine? - Da, aşa cred.
Mă cam doare spatele, dar...
E imposibil.
Nu ştiu ce iei,
dar vreau şi eu doză dublă.
Şi eu.
- Nu i-a plăcut versul
"Inima mea bate doar pentru tine. Lacrimile mele, ca picăturile de ploaie,
se rostogolesc pe..." - Nu.
Dar celălalt, în care zic
"Mă gândesc numai la tine. Mă înfior când te apropii"...?
Nu, ăsta chiar nu i-a plăcut deloc.
- Salut, băieţi! - Ce faci, Shakespeare?
Fac chetă, să cumpăr nişte aranjamente florale pentru aici.
Să miroasă frumos, înţelegeţi? Să mai înveselim atmosfera.
Da, drăguţ. Ştii, Laurei i-a plăcut aşa mult poezia,
că mi-a mai cerut una.
Te-am căutat dar nu te-am găst. Iar Lou s-a oferit să mă ajute.
- Da, a detestat-o. - Nu a detestat-o.
Doar că prima i-a plăcut mai mult, atâta tot.
Aveai dreptate. Trebuie făcute referiri la corp, mai puţin fundul.
A mers direct la ţintă.
- Deci? - Deci acum ne trebuie o a treia poezie.
Preferabil până în weekend. Cum te simţi?
- Super. - Da?
- Da. - Bravo, frate. Arăţi super.
- Adică asta înseamnă că... - De unde ai tupeul să scrii poezii?
Doar ştii că pe aici lucrurile se desfăşoară ca în "Naşul".
Corleonii controlează politica, justiţia,
sindicatele... Corect?
Aici, în garnizoană, Bobocul e cu homosexualitatea,
Garrity - cu retardul,
Franco - cu gagicile, tu - cu alcoolul
şi salvările spectaculoase.
Poezia e teritoriul meu. Te bagi peste mine!
Ar trebui să iei o pastilă de relaxare,
fiindcă eşti foarte supărat. - Să te întreb altceva.
Unde era partea cu sânii?
Toată săptămâna ne-ai bătut la cap că trebuie o poezie cu referire la sâni.
Ai scris 14 rânduri, şi nici urmă de sâni!
- Era implicit. - Era implicit??
- Da. Subînţeles. - Subînţeles pe naiba!
Ce, ai devenit dintr-odată Walt Whitman?
Tommy Gavin pe care îl cunosc eu n-ar fi scris în veci poezia aia.
Nu ar fi scris în veci o poezie să seducă o femeie nici pentru el,
darămite pentru un prieten.
Ştii ceva? Căzătura pe care ai luat-o,
dansatul, cântatul, curăţenia, etc etc etc...
- Ce naiba înghiţi? - Barbiturice.
- Nu ţi-am zis? - Nu.
Mai ştii când vorbeam de barbiturice? M-am interesat.
Janet ia aşa ceva, şi i-am subtilizat câteva din poşetă.
Şi funcţionează. Suntem fericiţi,
ne iubim...
Iubesc pe toată lumea. Te iubesc şi pe tine.
În legătură cu poezia...
- Vrei să mă ocup eu? - Da, ce-ar fi să te ocupi tu?
- Bun. Super. - Tom, încă ceva: când mai simţi nevoia să mă pupi...
Vreau mai întâi cină şi un film.
Eşti aşa comic!
Nu ştiu ce să zic. Copoii păreau în formă la încălzire.
Încep să-mi fac griji pentru cei 500 de dolari pe care i-am pariat.
500? Dumnezeule! Eu am pariat doar 25.
- Dolari? - Da.
Mi-ai spus că el a pariat 200 şi el 300.
N-am dat nici un ban. Băieţi, liniştiţi-vă.
Aţi văzut cum şi-a revenit Tommy după căzătura de zilele trecute?
E într-o formă de excepţie. Meciul psta e ca şi câştigat.
- 500? - Da.
Băieţi, vreau să vă spun doar câteva lucruri.
Vreau să daţi totul pe teren... 110%.
Nu 105%, nu 107%, ci 110%, aţi înţeles?
Da. Să mergem!
Să-i facem praf!
- Staţi aşa! - Să le smulgem boaşele şi să li le îndesăm pe gât!
Staţi puţin, staţi aşa.
Luaţi-vă de mână cu cel de lângă voi.
Doamne,
ajută-ne să facem un meci foarte bun,
dă-ne harul, voinţa şi puterea
de a juca la cote maxime,
fără să ne accidentăm pe noi sau pe cei din echipa adversă.
Şi mai presus de toate,
îţi mulţumim că suntem împreună şi ne bucurăm unii de alţii.
Amin. Gata, băieţi.
Să mergem să ne distrăm!
Ce se întâmplă?
Uitaţi de dobitoc. Să mergem să-i facem praf!
E imposibil să pierdem azi, Gavin.
Ştii, Todd, nu e important cine câştigă şi cine pierde, ci cum joci.
Da.
- "Todd"? - Da, ăsta e prenumele lui.
- Şi pe cine interesează? - Ziceam şi eu.
- Acum o faci pe băiatul bun? - Da.
Indiferent de scor, noi vom câştiga.
- Cum aşa? - Veţi vedea.
Mă rog...
Unde-i apărarea? Haideţi!
Ce-am vorbit cu voi? Ce am spus la vestiar?
- Aţi ascultat rugăciunea? - Cred că glumeşti.
Am spus fără violenţă.
Stai pe tuşă 3 ture şi meditează la ce ai făcut.
Aşa aş face, dar nu ştiu ce înseamnă "meditează".
Întreabă pe cineva de pe tuşă.
Ce naiba a fost asta?
Nu vă faceţi griji. Le acordă un avans.
- Nu vă stresaţi. - o să pierd cei 25 de dolari.
Dumnezeule!
Incredibil.
La naiba!
Asta ce naiba a fost? Dumnezeule!
Mişto gol, Todd. Bună mişcarea!
Scuteşte-mă, Gavin.
Tot nu au înscris deloc!
- Trebuie să-şi consolideze apărarea. - Aşa e, Şefu'.
Bătaia asta pe care şi-o iau face parte din strategia de joc,
sau o să înscriem 6 goluri în următoarele 5 minute? - Ştii ceva?
Uite cei 25 de dolari. Du-te şi aşteaptă pe hol, serios.
- Te simţi bine? - Tommy, e inamicul!
- Ştiu, dar s-a lovit la cap. - Gavin! Încetează!
Sunt sincer îngrijorat. S-a lovit la cap.
- Vă conducem la distanţă de 8 goluri. Ajunge cu teatrul. - Încerc să fiu amabil.
Îţi vine să crezi până unde ajunge tipul ăsta? E dracul gol.
Bine jucat, frate. Bine jucat.
- Ce faci? Îmi pare rău pentru portar. - Da, sigur.
Pari cam fericit pentru cineva care tocmai şi-a luat-o rău.
- Voi aţi fost mai buni azi. - Dumnezeule, încetezi odată?
Întotdeauna e prost dispus.
Doamne, îţi mulţumesc că portarul nu a păţit nimic...
Vrăjeală.
... şi evident pentru că ne-ai ajutat
ca în ultimele 2-3 ore să facem ceva ce ne place cu adevărat.
Şi te rog iartă-l pe Mungo pentru judecata greşită de pe teren,
şi vocabularul la fel de greşit
de acum câteva clipe.
Amin. În regulă, băieţi.
- Ţi-ai pierdut minţile? - Frumoasă rugăciune.
- Ce se întâmplă? - Uită-te singur. Aia e maşina ta?
Ce?
Hei, aia e maşina mea!
Stai! E maşina mea! Aşteaptă!
Ţeapă, Gavin!
Todd, trebuie să recunosc, e o poantă super tare. Pe bune.
- Una din cele mai tari pe care le-am văzut. Ce faci? - Nu-mi mai spune Todd.
- Te bat de nu te vezi. - Asta-i reacţia pe care o aştept.
- Şi te bat şi pe tine. - Totul a fost planificat. Asta îţi tot spun.