Sunt Gossip Girl, singura voastră sursă
din vieţile scandaloase ale elitei din Manhattan.
Vreau drepturile unui film făcut după cartea asta.
Cum eşti bună prietenă cu autorul, n-ar trebui să întâmpini probleme.
Nu suntem în cele mai bune relaţii acum.
I-am spus Alessandrei că-ţi ofer ţie drepturile de film.
Dar am o condiţie.
Vreau să scriu eu scenariul.
Ce sunt alea?
Răposatul meu soţ, Bart, a angajat un detectiv
care să ne cerceteze toată familia.
E o poveste în seiful acela. Am văzut-o cu ochii mei.
Voiam să-ţi înapoiez mapele.
N-o să le foloseşti niciodată?
Lucrurile de valoare sunt deja postate pe "Gossip Girl".
"Dr. Eliza Barnes."
Arăţi de parc-ai vrea să vorbeşti.
Vreau...
N-ai avut copilărie,
aşa că te comporţi ca un copil zvăpăiat.
Legăturile tale superficiale şi lipsa emoţiilor autentice
te fac să devii izolat şi singur.
Te descotoroseşti de familia ta loială
pentru o logodnică în care n-ar trebui să ai încredere.
Chiar crezi că nu ascunde şi alte secrete?
Nu te-aş minţi niciodată, ştii asta.
Cu tine nu ştiu niciodată.
Am o problemă cu care speram să mă ajuţi.
Aş vrea să ne vedem ca să-ţi povestesc personal mai multe.
Sunt mai mult decât dispus să-ţi plătesc timpul răpit.
Traducerea şi adaptarea: IuliaLaura
Se spune că drumul vieţii e lung şi întortocheat,
aşa că e important să marchezi punctele de răscruce,
de la alegerea domnişoarelor de onoare...
Câte ajutoare!
Cum o să te hotărăşti?
Probele au loc după micul dejun.
Punem barul în faţă, DJ-ul în spate,
iar cei de la catering pot sta în bucătărie,
şi aruncăm cutiile alea pe roţi.
Nate, pot să mai adaug un lucru de făcut pe lista ta?
De la aterizarea pe listă a primului tău bestseller...
Locul nouă.
"Inside", de Daniel Humphrey.
Pe ce loc a debutat primul single al formaţiei Lincoln Hawk?
Opt.
Nu da prea mare atenţie unor astfel de lucruri.
Asta se-ntâmpla în anii '90.
...la a cere, în sfârşit, ajutor.
Cum te simţi azi?
Sănătos şi voios.
Dar aveţi grijă la drum, Upper East Side-ri,
să nu vă pierdeţi.
A fost o dimineaţă productivă.
Da, am realizat multe lucruri într-un timp scurt, nu?
Nu te da mare. Dac-ar fi să merite cineva nota maximă, eu aş fi aia.
Încheie-mi fermoarul.
Mă gândeam la petrecerea din seara asta
şi ziceam c-ai putea fi tu partenera mea.
Glumeşti. Nu glumeşti?
Nu crezi c-a venit vremea să spunem lumii că formăm un cuplu?
Nu mă gândesc la un moment mai potrivit decât seara asta.
Nu mă pot gândi la unul mai rău!
În seara asta e lansarea publică a noului meu imperiu media.
Arăt oraşului New York cine sunt.
Oricum, amândoi ştim că femeile care conduc
nu amestecă afacerile cu plăcerea,
fără ca oamenii să le bârfească pe la spate.
Bine, dar tot mi-ar plăcea să-mi cunoşti o parte din prieteni.
Putem să vorbim despre asta, măcar?
Sigur.
După ce trimiteţi tu cu Charlie
tabletele cu noua revistă "The Spectator" tuturor invitaţilor VIP.
Ai auzit cumva de curier?
Adică un curier neatrăgător să le dea unui asistent
care o să le vândă pe eBay?
Nu prea cred.
Asta e lista ta.
Charlie?
Serios? Are patru pagini!
Nu te plânge.
Charlie, tu te ocupi de est. Nate, tu de vest.
Eu trebuie să fug pentru c-am întârziat la o-ntâlnire
cu o veche prietenă din L.A.
Ştiam eu că nu trebuia să port tocuri azi.
Visul începe la fel de fiecare dată.
De obicei se întâmplă aşa.
Îmi încep o plimbare matinală în noii mei pantofi de la Berluti.
Privesc în sus şi la un bloc distanţă se află cel mai frumos zgârie-nori
pe care l-am văzut vreodată.
Trebuie să intru în el,
dar, de fiecare dată când ajung la colţ,
sunt tot la un bloc distanţă de el.
Şi ce faci?
Încep să alerg, dar imediat ce ajung la el...
Te trezeşti.
Despre ce crezi că e visul?
Moartea tragică a tatălui meu?
Viaţa secretă a mamei mele?
Sau e doar fixaţie orală în stare cronică.
Apreciez simţul tău al umorului, Charles, dar...
Dar tu crezi că e doar un mecanism de apărare
împotriva terapiei intensive.
Fii sincer, ştii că ascunzi lucruri.
Cum poţi fi atât de sigură că ascund ceva?
Poate mă-nşel, dar simt că lipseşte o piesă din puzzle.
Nu e vorba de mama sau de tatăl tău.
E vorba despre cineva de care nu-mi spui.
Bună dimineaţa, Blair.
Nu-i aşa că ne adori?
De ce am impresia că urmează să ceri o favoare?
Nu e vorba de o favoare, ci o dispensă mai specială.
- Pentru ce? - Uneltire şi manipulare.
Pentru cine lucrezi?
Louis, nu poţi închide puţin ochii pentru, să zicem, 24 de ore?
Blair...
O să-mi petrec toată ziua cu fostele mele ajutoare.
Poate o să mă folosesc şi de puţină tortură.
Am fost aşa cuminte atât de mult timp.
Şi, odată ce voi deveni Înălţimea Sa de Monaco,
toate comploturile vor fi interzise.
Regina B. are nevoie de o ultimă realizare.
Eşti sigură că e o idee bună?
Scuză-mă, dar nu ţi-am înţeles niciodată
tradiţia asta de Upper East Side.
Ştiu, şi de aia suntem făcuţi unul pentru celălalt.
Nu ai gena uneltirii ca mine.
Nu te apucă mâncărimea de la ea.
Poate e ceva hormonal.
Dragă, e vorba de o singură zi.
O să revin de-ndată.
Bine, mă dau bătut.
O să-nchid ochii de data asta.
Dar doar până la petrecerea din seara asta.
E mai mult decât suficient.
Să-ncepem!
Nu-ţi face griji, dragostea mea. Nimeni nu va fi rănit...
Prea rău.
Dan e pe drum.
Serena, vreau să cunoşti o veche prietenă de-a mea...
Diana Payne.
Serena.
Cred c-ai fost acasă la mine la o petrecere în Los Angeles,
dar eram indispusă. Mă bucur să te-ntâlnesc, în sfârşit.
Şi eu mă bucur.
Serena e ultima mea descoperire.
Acum o lună, slujba ei se limita la a-i aduce regizorului meu de băut.
Acum îmi obţine drepturile de film la bestseller-uri.
Mă duc să iau suc acrişor de cireşe şi să-l sun pe David O. Russell.
O să mă-ntorc la timp pentru întâlnirea noastră.
Ce mică e lumea.
Prietenul meu bun, Nate Archibald, lucrează pentru tine.
La fel şi verişoara mea, Charlie Rhodes.
Da, amândoi mi-au fost de mare ajutor în rebrand-uirea ziarului "The Spectator".
Sper să vii la petrecerea noastră de lansare din seara asta.
Nu, n-aveam de gând să vin.
Ar trebui.
De fapt, cineva cu influenţa ta
ar trebui să aibă propriul spaţiu în care să spună ce are pe suflet.
Te-ai gândit vreodată să ai blog pe un website?
Ştiu că cititorilor mei le-ar plăcea să ştie fiecare detaliu din viaţa ta.
Deja există cineva care se ocupă de asta.
Şi nu sunt chiar fan al ei.
Gossip Girl nu are monopol asupra Serenei van der Woodsen, nu?
Nu, dar am fost rănită destul de lucrurile spuse de ea
astfel încât n-aş putea niciodată să iau parte la aşa ceva.
Sper să vii, totuşi, la petrecere.
Ar fi minunat să mai vorbim.
Fiind ajutoare loiale de-a lungul anilor,
fiecare din voi a câştigat şansa de a fi imortalizată ca domnişoară de onoare
la nunta mea regală, dar ar trebui să v-avertizez,
nu toată lumea trece de probe.
Aşa c-am întocmit un document pe care să-l semnaţi,
în eventualitatea unei catastrofe.
Kati, Penelope, mă bucur să văd Liceul Constance reprezentat atât de bine.
Jessica, cea mai bună de la Columbia.
Blair, mereu am visat să fiu domnişoara ta de onoare...
Fă-ţi o favoare şi nu mai vorbi.
Chiar şi Pippa ştia când să tacă.
Unde e Nelly Yuki?
La Yale, unde a intrat ea şi tu nu. În plus, te urăşte, îţi aminteşti?
Nu e bine s-avem număr impar.
Mai avem nevoie de o participantă.
Charlie.
Tu eşti verişoara primei domnişoare de onoare.
Ar trebui să te bagi şi tu.
Ce faci acum?
Nimic?
Atunci intră în formaţie, dacă îndrăzneşti.
Bună, doctore.
Ce e asta?
Restul ce ţi-l datoram.
Ţi-am spus că va merita.
Acum poţi răscumpăra toate datoriile tatălui tău.
Ce vrei să fac?
Asigură-te că logodnica mea nu se va mai îndrăgosti de el.
Louis, asta depinde de Blair.
Nu, depinde de tine să-l transformi pe Chuck în monstrul
care a fost în primii 20 de ani ai vieţii sale.
E o bombă cu ceas. Găseşte-i fitilul şi aprinde-l.
Se pare că Louis e pe cale să-i transforme
tânărului Bass calea spre recuperare într-una plină de obstacole.
Pune-ţi centura, Chuck.
Dr Barnes, ce faci aici?
Şedinţele acasă la pacienţi sunt ceva neobişnuit
în ceea ce fac, dar am simţit că ultima noastră întâlnire
s-a terminat cam brusc. Pot să iau loc?
Sigur.
M-am gândit că te-ar putea ajuta să fim în mediul tău.
Vă admir persistenţa, dr Barnes,
dar mi-am verificat toate cotloanele minţii
şi nu ascund nimic faţă de tine sau faţă de mine.
Sunt o carte deschisă.
Atunci să trecem la capitolul Blair Waldorf.
Locuiesc în oraşul ăsta, citesc ziarele ca toată lumea.
Ţi-ai făcut temele,
dar nu înţeleg cum povestea mea cu Blair
sau câtă hrană pentru tabloide produce
ar putea fi relevantă în terapia mea.
E relevant, dacă Blair e sursa suferinţei tale.
Nu eşti supărat că iubirea vieţii tale se mărită cu altcineva?
Am renunţat la Blair. S-o lăsăm aşa.
Vrei să spui că nu eşti furios?
Următorul capitol.
Te-ai gândit vreodată că faptul că negi aceste sentimente
îţi provoacă acele coşmaruri?
Exprimarea furiei şi a mâniei face parte din procesul de vindecare.
Nu poţi merge mai departe dacă nu le eliberezi.
Trebuie să accepţi faptul că nu ai renunţat la Blair.
Ai pierdut-o în faţa altuia.
Nu ştii tu ce am făcut.
Dar da.
Poate c-ar trebui să fac ceva, dacă vreau să trec peste asta.
Nu vreau să te mint. Nu vreau să mă mint.
Dacă chiar am renunţat la Blair,
nu mai am nevoie de ăsta.
E frumos.
L-am cumpărat pentru ea.
L-am păstrat de atunci.
Ar trebui să-l returnez.
Dacă asta simţi, atunci ar trebui s-o faci.
Ia-l tu. Donează-l sau ceva. Nu-mi pasă. Ia-l.
Mulţumesc.
Deci, dle Scenarist,
eşti gata pentru prima întâlnire de dezvoltare?
Cred că da, cât timp nu vreţi să schimbaţi finalul sau începutul
sau lucrurile din cuprins.
Stai liniştit, o să-ţi placă să lucrezi cu Jane.
Aici erai!
Bună.
Suntem foarte încântaţi.
Dan, ea e Natalie, directorul meu de la Warners.
- Bună, îmi pare bine să... - Îmi place mult de tot cartea ta.
Personajele, vocea, totul.
Serios, ar trebui să transferi tot romanul către scenariu.
Copy, paste şi gata.
Mersi. N-ai niciun comentariu de făcut înainte să m-apuc de scris?
Ne-ar plăcea să mai deschizi puţin lumea din Upper East Side.
E foarte greu să-i placi pe bogătaşi.
Ai putea să adaugi un personaj mai relevant?
Credeam c-am făcut asta deja.
Cred că Dan se referă la personajul principal, Dylan Hunter.
O să-l placă toată lumea.
Începe ca un inocent din Brooklyn...
Care citează din Hawthorne şi din scenariile filmelor lui Fellini?
Nu prea cred.
Avem nevoie de un adevărat outsider.
O poveste tragică i-ar da mai multă bătaie de cap.
Ar putea fi orfan.
Stai, stai...
Mi-a mai venit o idee, să-l facem ca serialul "Glee".
Cu muzică, originaluri sau cover-uri.
Opriţi-vă. Ce se-ntâmplă aici?
Credeam că discutăm
despre transformarea cărţii într-un film independent important.
Dan, linişteşte-te, discutăm doar.
Despre transformarea cărţii mele în musicalul "Newsies."
Romanul "Inside" e viaţa mea.
Mulţumesc foarte mult,
dar nu am nevoie de cineva să-mi spună cum să-l scriu.
O nuntă regală e mai mult decât cel mai tare eveniment social din calendar.
Este şi cel mai periculos.
Oameni vor încerca să vă răpească şi să vă stoarcă de informaţii.
Paparazzi vă vor urmări telefoanele.
Trebuie să ştiu care din voi cedează sub presiune.
Competiţia de azi va simula datoriile voastre de domnişoare de onoare
şi performanţele voastre sub presiune.
Treceţi în formaţie!
Când o să mă-mbrăcaţi în ziua nunţii, va trebui să-mi indepliniţi toate nevoile,
indiferent că sunt mici sau mari.
Ajustaţi-o pentru recepţie! Strângeţi trena!
Penelope... trebuie să facă pipi!
Bine.
Care e locaţia secretă a nunţii?
Nu ştim!
Cine îi face rochia de mireasă lui Blair Waldorf?
Nu-ţi putem spune!
Bună asta, Jessica! Acum acoperiţi burta!
Acoperim.
Ce burtă?
Haideţi, fetelor! Mai repede. Cine-l vrea?
Ştiţi regulile! Dacă vă-măpiedicaţi, sunteţi descalificate.
Dacă-l vărsaţi, sunteţi descalificate!
Hai!
Bună treabă, Charlie. Îmi place ce văd.
Îmi cer scuze, eu...
Mă dezguşti.
Te pot ajuta cu ceva?
Da. Lucrez pentru Diana Payne şi m-a trimis personal
să-i aduc lui Keith Gessen noua tabletă "The Spectator".
Reprezintă invitaţia sa la petrecerea din seara asta.
Keith n-are nevoie de invitaţie, din moment ce va fi partenerul Dianei.
Dar accept eu cu plăcere tableta.
Deci el va fi partenerul ei?
Normal, sunt împreună de două luni!
Credeam că lucrezi în media.
Salut.
Ştiu că dimineaţa asta a fost un dezastru,
dar nu dă nimeni vina pe tine.
Jane te-a trimis aici să-mi spui ceva,
aşa că zi ce ai de spus.
Amândouă credem c-ar trebui să renunţi la dreptul de a scrie scenariul.
De ce aş face asta?
Pentru că dacă-l scrii tu,
proiectul tău va rămâne blocat într-un iad al dezvoltării sale.
O să scrii o schiţă, iar după un an
îl vei rescrie şi nu le vei da niciodată
ceea ce vor, pentru că nu vei fi îndeajuns de aproape.
Şi nici măcar nu e asta problema.
Mie mi s-a părut că e.
Dan, eşti un romancier important acum.
Nu ştiu cât de important. Sunt pe locul nouă.
Şi săptămâna viitoare vei fi pe primul loc.
Mă mulţumesc şi cu locul doi. Nu sunt lacom.
Serios, ar trebui să te concentrezi asupra celui de-al doilea bestseller.
Să angajăm un scriitor priceput, precum Akiva Goldsman,
pe cineva pe care Jane să nu-l poată intimida,
pe cineva care ştie să facă filme bune şi care îţi va respecta cartea întru totul.
Chiar crezi c-am putea convinge un asemenea scriitor s-o facă?
Absolut!
Jane lucrează tot timpul cu oameni care au luat Oscarul.
Dar cum pot să fiu sigur că nu va da totul peste cap?
N-o s-o las eu.
Poate că ea nu cunoaşte lumea asta, dar eu da
şi o să-ţi apăr povestea şi pe tine.
Ai grijă, S.
Promiţi?
Promit.
Toată lumea ştie că drumul spre iad
e pavat cu intenţii bune
şi şefi fără scrupule.
Alo?
- Bună. - În sfârşit.
De ce nu te-ai întors încă?
Am fost reţinut puţin în biroul lui Keith Gessen.
Aveai de gând să-mi spui că va fi partenerul tău în seara asta?
Normal.
Am vrut să-ţi zic de dimineaţă, dar...
Dar erai prea ocupată să-mi ţii morală
despre cum tu nu amesteci afacerile cu plăcerea, nu?
Keith e doar o afacere. Tu eşti amândouă.
Dar nu poate afla nimeni.
Nu chiar acum.
Ştiu că nu-nţelegi, dar trebuie să ai încredere în mine.
Nu, ştii ce trebuie?
Să mă gândesc mai bine la relaţia asta.
Chemaţi-o pe Charlie Rhodes.
Dan nu se mai ocupă de proiect.
Felicitări, Serena.
Eşti o vedetă. Cum ai reuşit?
L-am convins că romanul său
va fi tratat mai bine de un scenarist de top.
Şi va fi.
Agentul lui Sorkin a sunat imediat după ce ai plecat tu.
Aaron Sorkin?
Va adapta romanul "Inside."
Poftim?
E incredibil!
Cum s-a întâmplat asta atât de repede?
L-am pus pe listă pe Sorkin de o săptămână.
Eu şi agentul său aşteptam.
Să-l conving eu pe Dan să renunţe?
Asta explică şmecheria ta cu realizarea unui musical "Inside".
Fii serioasă, mereu am ştiut că Dan nu o să se descurce.
I-am dat un mic imbold. Bucură-te.
Sorkin e un lucru bun.
Mi-aş fi dorit să evităm drama de azi-dimineaţă.
Glumeşti? Faptul că Dan a venit aici de dimineaţă
a făcut un bine proiectului.
De ce?
Pentru că ne-am dat seama cum ar trebui să fie filmul.
Un adolescent orgolios care-şi trădează prietenii pentru faimă şi avere.
"Inside" va fi la fel de important ca "Reţeaua socială".
O să-l facem în stilul Zuckerberg.
Jane, nu e corect.
Prefer să decidă publicul ce e corect şi ce nu.
Dan nu e aşa.
Ce-ar fi să ne întâlnim toţi la o cină să discutăm?
Aşa vei vedea şi tu ce zic.
Data viitoare când îl voi vedea pe Dan va fi la Cannes,
când îl felicit pe scenă.
Trebuie să dau un telefon.
Ne vedem la petrecere?
Felicitări, fetelor.
Aţi supravieţuit celei mai obositoare zile din vieţile voastre,
din punct de vedere fizic şi mental,
şi nu v-aţi ales decât cu câteva zgârieturi.
Pentru runda finală,
ne veţi însoţi pe mine şi pe prinţ
la fabuloasa petrecere de lansare a revistei "The Spectator" din seara asta.
Ne vom juca puţin cu un anume invitat de acolo.
Care e ţinta?
Un băiat, desigur.
Ascult.
La nuntă, trebuie să fiţi în atenţia tuturor burlacilor.
Vreau să ştiu cine o să pună mâna pe vreun baron
şi cine o să mă facă de ruşine.
Cu un chelner.
Exact.
Deci...
În seara asta, cine va fi prima care se va săruta
cu unul din burlacii renumiţi ai New York-ului,
va câştiga dreptul de a se numi domnişoară de onoare regală.
Spune-ne, despre cine e vorba?
Dorota?
Faci tu onorurile?
Nate Archibald!
Mă ocup de asta.
Da, da! Dumnezeule.
Ce încântată sunt!
Alo?
De ce mă sună Nate din biroul lui Keith Gessen?
Te-am rugat doar să faci nişte simple livrări
câtorva oameni şi ai dat-o în bară.
Ştiu.
Îmi pare rău, dar Blair ţine o competiţie
ca să-şi aleagă domnişoarele de onoare şi, dacă voi câştiga,
mă pot ocupa de nunta regală pentru revista "The Spectator".
Ai face bine să câştigi, pentru binele tău.
Mai trebuie să-ndeplinesc o sarcină.
Salutare.
Eşti liber în seara asta?
Jane voia să fii invitatul meu la petrecerea revistei "The Spectator".
Lasă-mă să ghicesc.
Jane mă iubeşte din nou acum c-am renunţat la film.
Cred că vrea doar să te cunoască mai bine,
să vadă adevărata ta faţă.
Să te porţi frumos, bine?
Mereu mă port frumos. Ne vedem diseară.
Ţintă identificată: S. se joacă cu focul.
Dar nu e singurul accident care se poate întâmpla.
Salut. Ai primit mesajul?
Mi-am închis telefonul.
Eşti bine?
Da, sunt.
Spune el, cu jumătate de gură.
Hai, lasă-mă să te ajut.
Mă pricep s-ajut la rezolvarea problemelor.
Nu la ale mele, dar...
E vorba de o fată.
Şi am întrebat-o dacă vrea să fie partenera mea la petrecere.
Şi te-a refuzat.
Şi nu m-am supărat,
doar că am aflat că vine cu un alt tip.
Crezi că-ncearcă să se despartă de tine prin asta?
Nu e genul ei, nu.
Atunci încearcă să te facă gelos.
Crede-mă, Nate. Toate suntem la fel.
Ce-ar trebui să fac?
Răspunde-i cu aceeaşi monedă.
Ia-mă pe mine ca parteneră.
Nu. N-aş vrea să... N-aş vrea să-ţi stric noaptea.
N-o s-o strici.
Vino să mă iei la şase.
Devii nerăbdător, nu?
Dr Barnes.
N-ar trebui să fii aici.
Şi nu aş fi, dacă mi-ai fi răspuns la telefon.
Ţi-am spus, am renunţat.
Nu mă pot face responsabilă de distrugerea unui tânăr
care face tot ceea ce poate să se vindece.
Cum rămâne cu înţelegerea noastră?
Chiar dacă m-ar fi ajutat, ţi-i returnez.
După semnalul sonor, lăsaţi mesaj.
Dr Barnes, sunt Chuck.
Cred că am probleme.
Ne putem întâlni în seara asta?
Pentru că atunci când vrei să-l duci de nas pe Chuck,
tu vei ajunge cel păcălit.
Cum a fost ziua ta?
Exact ce aveam nevoie.
Vechile obiceiuri dispar greu.
Bună.
Dacă dispar.
Ele ce caută aici?
Credeam că ne-am înţeles că o să termini până seara.
Şi o să termin, dragule.
Fetele trebuie să se mai ocupe de un singur lucru minor.
Nici n-o să le simţi prezenţa.
Unde e Nate?
Unde e Charlie?
Să-nceapă jocul.
Arăţi minunat.
Voiam să vă ofer felicitările mele sincere.
Chuck Bass.
Diana Payne. Îmi pare bine.
Am auzit multe despre tine, şi trebuie să spun
că cele mai bune zvonuri nu sunt nici pe departe aproape de adevăr.
Scuze, dar ne-am mai întâlnit?
Nu, din câte-mi aduc aminte.
Ciudat. Acum că mă uit la tine, aş fi putut jura că...
Mi-aş fi amintit. Distracţie plăcută!
Chuck.
Înălţimea Ta, îmi face plăcere.
Las-o baltă, Bass.
Scuze, a venit prietenul meu. Dan.
Jane, bună. Mersi pentru invitaţie.
Apreciez.
Sigur. Mă bucur c-ai putut s-ajungi.
Serena, uite, l-am găsit pe Dan. I-ai spus deja că Sorkin scrie scenariul?
Ce? Nu. E incredibil.
Ştiu. Acum personajul tău va vorbi chiar mai repede decât tine.
Te superi dacă-mi sun agentul să-i spun şi ei?
Mă-ntorc imediat.
Să nu crezi că nu ştiu ce vrei să faci dacă l-ai adus aici.
Nu mă poţi păcăli să mă răzgândesc în privinţa personajului principal.
Am vrut doar s-ajungi să-l cunoşti pe adevăratul Dan.
E sincer, grijuliu şi amuzant.
Versiunea Zuckerberg are o poveste mai bună, un film mai bun.
I-am promis lui Dan că-l voi proteja.
E unul din prietenii mei cei mai buni. Te rog să nu-i faci asta.
E deja consumat faptul.
Şi ştii ceva?
Din momentul ăsta, nu te mai ocupi de proiect.
Ca Dan, eşti prea aproape de subiect.
Nate, birourile astea sunt foarte mari.
Trebuie să mi-l arăţi pe al tău.
Mi-ar plăcea. Avem o grămadă de...
Aici erai.
Te aşteptam la bar.
Va trebui să mai aştepţi.
Nate mi-a promis că-mi face un tur.
Al biroului. Vin cu voi.
Nu, vreau să văd biroul tău, nu pe al ei.
Îmi pare rău, Charlie.
Aia e o masă Hellman-Chang?
Serena, ai venit. Mă bucur.
Ce crezi despre "The Spectator"?
Toată lumea pare să se distreze.
În afară de tine.
Păi...
Ce? Nu pot să nu fiu curioasă.
Nu eşti obligată să-mi spui.
Am intrat într-o situaţie care va răni o persoană la care ţin.
Credeam că pot rezolva problema în seara asta, dar...
Nu pot.
Poate reuşesc eu. Mă pricep la rezolvat probleme.
Nu cred că vrei să ştii. E o prietenă de a ta implicată.
Jane?
Acum chiar trebuie să-mi spui.
E vorba despre cartea ale cărei drepturi le-am obţinut.
Vreau să omor proiectul.
Dă-mi două secunde şi va fi ca şi uitat.
Mersi, dar o să mă descurc singură.
Doar ce ai spus că nu poţi.
Eu şi Jane avem un trecut împreună.
Nu-i place să i se amintească de el
şi a trecut ceva timp de când n-am mai făcut-o.
Ce fel de trecut?
Unele lucruri rămân mai bine în limitele imaginaţiei.
Cât de mult îţi doreşti să dispară problema ta?
Jane. Da?
Putem vorbi?
Sărută-l odată ca să câştigi.
Oricine poate vedea că Nate chiar te place.
Mă dau bătută.
Aş face-o, dar încep să cred că nu sunt genul lui Nate.
Pe bune?! Nate nu are un gen. E un fel de Derek Jeter.
Când te-a văzut, a zis că eşti cea mai tare tipă de la Constance.
A spus Nate asta?
Dumnezeule. Ce altceva a mai spus?
Ceva despre faptul că erai singura fată de la Constance
cu care şi-a dorit să fie, dar nu s-a întâmplat.
Până acum.
Mersi, omule. Apreciez asta.
S-o facem şi pe asta.
Penelope! Ce ţi-am spus eu să nu te încurci cu servitorii?
Eşti descalificată.
Ce? Nu e vina mea că s-a împiedicat.
Pleci deja?
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Speram să putem vorbi mai mult despre film.
Ce film? A căzut înţelegerea.
Dacă vrei să ştii de ce, vorbeşte cu prietena ta Serena.
Ştiu că noaptea abia a-nceput şi că barul încă e deschis,
dar am vrut să vă mulţumesc tuturor c-aţi venit.
Înseamnă foarte mult pentru mine să ştiu că dacă o bombă ar exploda
în secunda asta, media din New York ar fi terminată.
Mersi că-mi eşti parteneră.
N-ai pentru ce. Sper c-am reuşit s-o facem geloasă pe cine trebuia.
Nu ştiu. Nici nu cred că-i pasă.
S-o facem să-i pese.
Eu mă bag, dacă eşti de acord şi tu.
Da?
Vom fi diferiţi de "Gossip Girl" şi alte site-uri anonime,
care fac trafic din zvonuri distrugătoare şi insinuări.
Scuze. Unde rămăsesem?
"The Spectator" va publica doar adevăruri.
Dacă ai făcut ceva, meriţi să fii prins, iar noi te vom prinde.
Cu scuzele de rigoare faţă de alţi stimabili colegi de breaslă,
începând din această seară, vă voi vâna cei mai buni reporteri
şi vă voi fura cele mai tari poveşti.
Am eu o poveste pentru tine.
S-o auzim, dle Bass.
Terapeutul meu, dr Eliza Barnes, a folosit hipnoza
pentru a mă face să execut fapte de nedescris.
Eu sunt dr Barnes şi vă jur că nimic din ce spune nu e adevărat.
E în regulă, Chuck.
Te afli într-o stare psihologică foarte vulnerabilă în acest moment.
Mă întreb de ce.
Poate pentru c-am aflat că iei bani
pentru a dezvălui informaţii confidenţiale despre mine.
Aş putea scrie despre asta, dacă ai dovezi.
Chuck, încetează.
De ce faci asta?
Dacă nu mă crezi, ar trebui să-ţi întrebi logodnicul.
El este cel care a plătit-o.
Nu-ţi face griji, B.
Încă te măriţi cu un prinţ,
dar cu prinţul nebunilor.
Blair, aşteaptă.
Te rog, ştiu că eşti supărată.
După toată cearta despre uneltirile mele...
Ce ai făcut tu e şi mai rău.
Îţi pot explica.
Ce explicaţie ai putea avea
pentru a plăti terapeutul lui Chuck să-l spioneze?
Am găsit testul de paternitate.
Cel pe care l-ai rupt.
Dumnezeule.
Nu mi-ai spus că nu ştii sigur cine e tatăl.
Nu, eu...
A trebuit să fac testul.
Ca să te hotărăşti cu cine să rămâi?
Nu, ca să putem fi amândoi liniştiţi,
ştiind că m-am rugat pentru ceva real.
Testul de paternitate mi-a arătat
că o parte din tine credea că ai avea încă opţiunea de a alege.
Şi eu am vrut să vezi că Chuck va fi mereu cel nepotrivit.
Louis...
Nu ştiu de câte ori să mai zic asta, dar eu nu pot fi cu Chuck.
Eşti sigură de asta?
Da.
Şi el la fel.
Şi tu ar trebui să fii.
Chuck distruge orice şi pe oricine din viaţa lui.
Şi nu se va schimba niciodată.
Dar ce mă sperie e că...
Te transformi în el.
Mi-ai omorât cumva filmul?
Doar pentru că n-am avut de ales. Dar am făcut-o pentru tine.
Pentru mine? Glumeşti?
Ascultă, te rog...
Spune-mi un singur lucru.
Ăsta a fost planul tău de la bun început?
Poftim?
Recunoaşte. Îţi urăşti atât de tare personajul din carte,
încât n-ai putea suporta să fie romanul transformat în film.
Milioane de oameni te-ar judeca şi amândoi ştim cât îţi place ţie asta.
Ca să ştii şi tu, anularea proiectului
n-are nimic de a face cu imaginea mea, ci cu a ta.
Jane avea de gând să te-njunghie pe la spate,
iar acum voi fi concediată pentru c-am oprit-o.
A fost distractiv.
Mai distractiv decât te-ai fi aşteptat?
Mult mai mult. Poate c-ar trebui să mai punem în scenă
o rundă de sărutări.
Doar pentru noi.
Felicitări!
Se pare c-ai câştigat competiţia lui Blair!
Stai aşa. Ce? Despre ce vorbeşte?
Nu ştiai? A fost doar un joc.
Charlie te-a sărutat doar ca să poată fi
una din domnişoarele de onoare ale lui Blair.
Pentru revistă, desigur.
Cred c-a uitat să menţioneze.
Nate, îmi pare rău.
Nu te agita, Charlie.
Sunt sigură că nici Nate n-a fost sincer cu tine.
Ai fost, scumpule?
Bun. Ar trebui să mă întorc la partenerul meu adevărat.
Ţine-o tot aşa, Charlie.
Noroc!
M-ai folosit ca să pui mâna pe o poveste?
Tipa cu care te vezi e şefa noastră?!
Uite unde era doctorul cel bun.
M-am gândit c-ar trebui să ştii că-mi închid cabinetul.
De ce?
Ştiu că oamenii spun că terapia e o pierdere de vreme,
dar tu ai făcut minuni cu problemele mele de încredere.
Înţeleg că eşti supărat.
Nu m-aştept să mă ierţi vreodată.
M-am gândit c-ar trebui să ştii
că Louis nu mă plătea numai pentru informaţii.
Voia să te înnebunesc,
să te transform în monstrul care ai fost odată.
Louis se simte ameninţat de tine, încât voia să-i amintească lui Blair...
De ce l-a ales pe el.
Poate că Louis are dreptate.
Nu trebuie să aibă.
Poţi să te schimbi.
Îţi aminteşti când te-am întrebat de dimineaţă de Blair?
Încercam să te provoc.
Dar ai ales altceva, ceva mai bun.
Ai ales să renunţi.
Continuă pe acelaşi drum
şi pun pariu că-ţi vei găsi liniştea.
Mereu m-am întrebat cum se simte asta.
Baftă!
Şi-mi pare rău...
Chiar am vrut să te ajut.
Ţintă identificată: Chuck Bass aflat la răscruce.
Se pare că va trebui să-i urmărim fiecare pas.
Serena...
Se zvoneşte că eşti liberă pe piaţa slujbelor.
Nu pierzi timpul deloc, nu?
Nu şi atunci când ştiu ce vreau.
Trebuie să fie o cale prin care să te pot convinge
să scrii un blog pentru "The Spectator."
Nu şi dacă e despre Upper East Side sau oricine locuieşte acolo, inclusiv eu.
Îmi pare rău. Ştiu că-ţi sunt datoare,
dar nu vreau să fiu următoarea Gossip Girl.
Nu-mi place să atac oamenii online şi să împrăştii zvonuri.
Nici mie. De aia vreau s-o distrug pe Gossip Girl.
Cum? Toată lumea o citeşte,
şi, chiar dacă vor s-o recunoască sau nu, toată lumea postează.
Oraşul ăsta e dependent de ea.
Doar pentru că scrie despre oameni ca tine.
Gândeşte-te la asta.
Dacă principalul motiv pentru care oamenilor
le pasă de Gossip Girl sunteţi tu şi prietenii tăi...
Începând de mâine,
toţi vor putea citi despre tine direct de la sursă,
iar asta ar face-o irelevantă pe Gossip Girl, nu?
Nu ştiu.
Ba da, ştii.
Serena, asta e şansa să te exprimi,
să opreşti minciunile şi să-ţi controlezi propria imagine.
Nu te-ai săturat să înoţi în acvariul lui Gossip Girl?
Aş face asta în felul meu.
Nici nu m-aştept la altceva.
Treci pe la mine mâine şi vom ne vom gândi împreună.
Bine.
Noapte bună.
Fără alte jocuri. Fără alte secrete.
Ori suntem în asta şi ne vede toată lumea,
ori îi punem capăt aici.
A venit cineva să-şi ceară scuze.
N-aş zice c-aş vrea să le aud acum,
dar poţi să-i spui lui Louis că-l aştept sus.
Nu e Louis.
Ce cauţi aici?
N-am energia necesară de a recapitula nebunia din seara asta.
Cred c-ar trebui să pleci.
N-am venit aici să-mi cer scuze pentru ce s-a întâmplat în seara asta.
Atunci pentru ce îţi ceri scuze?
Pentru tot.
Îmi pare rău că mi-am pierdut cumpătul
în noaptea în care mi-ai spus că Louis te-a cerut în căsătorie.
Îmi pare rău că nu te-am aşteptat mai mult pe Empire State Building.
Îmi pare rău că te-am tratat ca pe o proprietate.
Îmi pare rău...
Că nu ţi-am spus că te iubesc atunci când ştiam asta.
Dar, mai presus de toate, îmi pare rău
c-am renunţat la noi, când tu n-ai făcut-o niciodată.
Mulţumesc.
Sper că faptul că nu renunţ la oameni nu mă va trage pe mine în jos.
De asta vei fi o mamă minunată.
Eşti mereu alături de oamenii pe care îi iubeşti,
chiar şi atunci când nu merită.
Asta nu se va schimba niciodată.
E în regulă dacă trebuie.
Începând din noaptea asta, voi începe să am grijă de mine.
Asta e tot?
Da.
Se spune că fiecare drum are un capăt,
dar, câteodată, capătul pare doar un alt început,
chiar şi atunci când crezi că drumul a fost prea lung...
Tată? De ce mai eşti aici?
După ce am vorbit la petrecere, a sunat Jonathan Karp.
A primit o copie în avans a listei cu bestseller-uri de săptămâna viitoare.
Nu sunt pe primul loc.
Am urcat măcar?
Nu mai eşti pe listă.
Dar, când i-am dat vestea despre Aaron Sorkin,
a spus că un anunţ important despre un posibil film
ar pune cărţile pe raft înapoi.
Filmul nu se mai face, tată. S-a terminat.
Poţi să te găseşti, deodată, din nou la începutul drumului,
pentru că fiecare călătorie are curbe şi întorsături.
Charlie, devii un pericol mai mare decât ţi-e valoarea.
Nu ştiam că tu erai cea pe care Nate voia s-o facă geloasă.
Am vrut doar să mă infiltrez la nunta lui Blair.
Acum ştii, la fel ca restul lumii.
Nate e al meu.
M-am făcut înţeleasă?
Bun.
Pentru că mi-ar displăcea profund să public mâine o poveste
despre o fată amărâtă din Florida
care a făcut pe bogătaşa în Upper East Side.
Şi un singur pas greşit ar însemna dezastru.
Dar, indiferent de orice,
tot trebuie să-ţi păstrezi cursul
şi să-ţi croieşti propriul drum.
Louis, ştiu că-ţi pare rău.
Ar trebui să pleci în excursie.
Putem vorbi când te întorci.
Promit.
Oricum, câteva zile departe unul de celălalt ne-ar prinde bine.
Nu te mai poţi întoarce acum.
Şi se pare că asta va fi călătoria vieţii noastre.
Pupici, Gossip Girl.
Traducerea şi adaptarea: IuliaLaura
Sincronizare WEB-DL: borcanel