URZEALA TRONURILOR Sezonul 1, Episodul 5
Traducerea şi adaptarea: Cookie & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
- Ser Hugh are rude în capitală? - Nu.
I-am rămas eu la căpătâi azi-noapte. Nu avea cine veghea asupra-i.
N-a mai purtat armura asta.
Mare ghinion s-a abătut asupra lui dacă s-a împotrivit Muntelui.
Cine hotărăşte tragerea la sorţi?
Toţi cavalerii trag paie, Lord Stark.
Dar cine ţine paiele? Aţi făcut treabă bună, surorilor.
Viaţa e ciudată. Acum câţiva ani, ne-am războit ca inamici la Trident.
Mă bucur că nu ne-am confruntat niciodată pe uscat, Ser Barristan.
Ca şi soţia mea, de altfel. Nu cred că i s-ar potrivi văduvia.
Eşti prea modest. Te-am văzut doborând mulţi cavaleri viteji.
Tatăl meu mi-a spus cândva că eşti cel mai iscusit luptător.
Nu ştiu să se fi înşelat în chestiuni de bătălie.
Tatăl tău era un om ales.
Regele cel Nebun a comis o crimă teribilă asupra sa.
Iar băieţaşul acela...
...a fost scutier până acum câteva luni.
Cum de şi-a permis o nouă armură?
Poate că Lord Arryn i-o fi lăsat nişte bani.
Am auzit că Regele vrea să se dueleze azi.
E cu neputinţă să se-ntâmple.
Robert tinde să facă ce pofteşte.
Dacă Regele ar obţine mereu ce-ar pofti,
încă s-ar strădui să anihileze o revoltă afurisită.
E prea strâmt, Măria ta. Nu te cuprinde.
Mama ta era o uşuratică nătângă, cu un fund imens, ştiai?
Ia priviţi-l pe neghiobul ăsta! Cap rotund cu mintea-n colţuri.
Nu poate aşeza nici măcar o armură cum se cuvine.
Eşti prea gras pentru armură.
Gras mi-ai spus? Aşa i te adresezi tu Regelui tău?
A fost haios, nu-i aşa?
Nu, Măria ta.
Nu?! Nu-ţi plac glumele Mâinii?
Îl torturezi pe sărmanul băiat.
Ai auzit ce-a spus Mâna. Regele e prea gras pentru armură.
Fugi de caută brancarda pentru platoşă. Acum!
"Brancarda pentru platoşă"? Oare în cât timp îşi dă seama?
- Poate-ar trebui să inventezi una. - Bine, ajunge...
De ce, fiindcă sunt rege?! Nu-mi pasă, vreau să-mpung pe cineva!
- Şi pe tine cine te loveşte? - Cine e-n stare.
- Iar ultimul din şa... - Tu vei fi acela.
Niciun om din cele Şapte Regate nu s-ar risca să te rănească.
Insinuezi că laşii ăia m-ar lăsa să câştig?
Exact.
- Bea. - Nu mi-e sete.
Bea! Regele tău îţi porunceşte.
În numele zeilor, am ajuns prea gras pentru armură.
Scutierul tău e unul dintre băieţii lui Lannister?
E un nătâng afurisit, dar a insistat Cersei.
Îl am pe Jon Arryn căruia să-i mulţumesc pentru ea.
"Cersei Lannister va fi un partener potrivit", mi-a spus ea.
"O să ai nevoie de tatăl ei de partea ta."
Credeam că statutul de rege îmi va oferi libertate de decizie.
Ajunge cu văicăreala. Hai să-i privim călărind.
Cel puţin, pot adulmeca mirosul de sânge al altcuiva.
- Robert? - Ce-i?!
O privelişte plină de inspiraţie pentru oameni, nu-i aşa?
Hai, plecaţi-vă-n faţa Regelui! Înclinaţi-vă, netrebnicilor!
- Unde e Arya? - La lecţia de dans.
Cavalerul florilor...
Îţi mulţumesc, Ser Loras.
Nu-i îngădui lui Ser Gregor să-l rănească.
Nu mă pot uita.
- 100 de dragoni de aur pe Munte. - Accept pariul.
Ce să.mi cumpăr oare cu 100 de dragoni de aur?
O duzină de butoiaşe cu vin de Dornish?
Sau o fată din casele plăcerii din Lys?
Sau ţi-ai putea cumpăra un prieten.
- O să moară... - Ser Loras e un bun călăreţ.
Ce ruşine, Littlefinger.
Ar fi fost tare frumos să-ţi faci rost de un prieten.
Dar spune-mi, Lord Renly,
tu când o să te bucuri de compania prietenului tău?
Loras ştia că iapa sa e-n călduri. E destul de iscusit, sincer.
Ser Loras n-ar face niciodată asta. Nu există cinste în şiretlicuri.
Nu există cinste, dar are parte de destul aur.
Sabie!
Lasă-l în pace!
Regele vă porunceşte să încetaţi nebunia asta!
Lăsaţi-l să plece!
- Vă datorez viaţa mea, Ser. - Eu nu sunt cavaler.
Scoate-i acoperământul.
Nu suntem pe Drumul Regelui. Spuneai că ne îndreptăm spre Winterfell.
Am spus... Adesea şi cu voce ridicată.
Foarte înţelept.
Se vor deplasa în ceată, căutându-mă în locul greşit.
Vorba probabil c-a ajuns deja la urechile tatălui meu.
Va oferi o recompensă considerabilă.
Cu toţii ştim că un Lannister îşi onorează mereu datoriile.
Eşti bună să mă dezlegi?
- De ce-aş face asta? - De ce nu? O să fug?
Triburile din munţi o să mă ucidă ca să-mi fure ghetele din picioare.
Asta dacă nu mă mănâncă o pisică-umbră mai întâi.
Pisicile-umbre şi triburile din munţi sunt ultimele tale griji.
Drumul de Est... Deci mergem spre Vale.
Mă duci în faţa surorii tale, ca să-mi explic crimele imaginare.
Lady Stark, când ţi-ai văzut sora ultima oară?
- Acum cinci ani. - S-a schimbat.
Mereu a fost emotivă, dar acum... Ai putea foarte bine să mă omori aici.
- Nu sunt o asasină, Lannister. - Nici eu nu sunt!
N-am avut nimic de-a face cu atentatul la viaţa fiului tău!
Pumnalul găsit...
Ce imbecil înarmează un asasin cu propria sa armă?!
- Să-i închid gura? - De ce?
Încep să am logică?
Rodrik!
Milady, pe aici!
Dezleagă-mă!
Dacă mor, ce rost mai are?
- Rodrik? - O să supravieţuiesc, Milady.
Nu-i nevoie să te murdăreşti şi tu de sânge.
E prima ta experienţă de gen?
Ai nevoie de-o femeie.
Nimic nu se compară cu plăcerea oferită de-o femeie după o luptă.
Eu sunt dispus, dacă e şi ea.
Bran.
Insulele de Fier.
Emblema: un Kraken. Lorzi pe care nu i-am zărit.
- Lorzi? - Lorzii Greyjoy.
Celebri pentru îndemânarea în arta arcaşului,
navigaţie şi iubirea femeilor.
Şi tot ei au dat greş în revolte.
Emblema: un cerb încoronat, acum, că Robert e Rege.
- Bun. - Motto: "Furia e a noastră."
Lorzi: Baratheonii.
Westerlands. Emblema: un leu.
Motto: "Un Lannister îşi plăteşte mereu datoriile."
Nu. E o vorbă comună, dar nu e motto-ul lor oficial.
Motto: familia Lannister.
- Am rămas la motto-ul lor. - Nu-l cunosc.
Ba sigur că-l ştii, gândeşte-te.
"Neîngenuncheaţi, nesupuşi, neînfrânţi."
- Ăsta e motto-ul Casei Martell. - "Drepţi în mânie."
- Casa Hornwood. - "Familie, datorie, onoare."
Astea sunt vorbele lui Tully, Casa mamei tale.
- Jucăm cumva un joc? - "Familie, datorie, onoare."
- Asta e ordinea corectă? - Ştii bine că da.
Familia e pe primul loc?
Mama ta a trebuit să părăsească Winterfell
ca să-şi ocrotească familia.
Cum îşi poate ocroti familia dacă nu e alături de ea?
Mama ta a vegheat la căpătâiul tău
timp de trei săptămâni, cât timp tu ai dormit...
Apoi a plecat!
Când te-ai născut, eu te-am tras din pântecul mamei tale.
Eu i te-am pus în braţe.
Din acea clipă până când va muri, ea te va iubi.
- În mod categoric şi intens. - De ce-a plecat?
Încă nu pot să-ţi spun, dar va reveni acasă curând.
- Ştii unde e ea acum, azi? - Nu, n-am idee.
Atunci, cum de-mi poţi promite că va reveni acasă curând?
Uneori, mi-e teamă că eşti prea inteligent pentru binele tău.
- N-o să mai trag niciodată cu arcul. - Cum de eşti aşa sigur?
Ai nevoie de picioare ca să tragi cu arcul.
Dacă şaua pe care Lordul Tyrion a gândit-o chiar funcţionează,
vei putea învăţa să tragi cu arcul călare.
Serios?
Băieţii Dothraki învaţă de la patru ani.
Tu de ce n-ai învăţa?
Nu mai face zgomot. N-ar trebui să fii în castel.
Parcă tu erai de vază pe-aici.
Sunt îndeajuns de important pentru cei ca tine.
Nu eşti singurul bărbat de viţă nobilă de viaţa mea.
Cine mai e, Piticania? Eu l-aş numi jumătate de nobil.
- Eşti gelos? - De ce-aş fi gelos?
Orice bărbat cu bani în buzunar te poate avea pentru o noapte.
Cât de bine înzestrat e un pitic? Mereu m-am întrebat.
Ai fi surprins.
E iscusit când se joacă şi cu degetele.
Nici cu limba nu-i mai prejos.
Îţi lasă bacşişuri generoase.
Presupun că aurul e ieftin pentru un Lannister.
- Tu chiar eşti gelos. - Sunt un Greyjoy.
Am fost stăpânii Insulelor de Fier timp de 300 de ani.
Nicio familie din Westeros nu ne poate privi cu dispreţ,
nici măcar familia Lannister.
Cum rămâne cu familia Stark?
Am fost paznicul Lordului Starck de când aveam opt ani.
Paznic... Frumos eufemism.
Tatăl tău s-a revoltat împotriva Regelui Robert.
Dacă repetă figura...
Tatăl meu a luptat pentru libertatea oamenilor săi.
Tatăl tău ce-a făcut? I-a tras-o unei bucătărese, care-a născut o târfă.
Eşti un băieţel tare serios...
- Nu sunt un băieţel. - Ba sigur că eşti...
Un băieţel serios cu un mădular la fel de serios.
- Nu vreau să-ţi plătesc serviciile. - Atunci, fă-ţi rost de-o nevastă.
Hai...
NU-ţi fac nimic.
Cum se mai simte fiul tău, milord?
Nu va mai putea merge niciodată.
- Dar mintea îi e neatinsă? - Aşa se pare.
Atunci, e o binecuvântare.
Şi eu am fost mutilat în copilărie.
Unele uşi se închid pe vecie...
...iar altele se deschid în cele mai neaşteptate locuri.
Pot să stau jos?
Dacă aude cine nu trebuie ce urmează să-ţi spun,
risc să-mi pierd capul.
Atunci, cine-o să-l mai jelească pe sărmanul Varys?
Fie el Nord sau Sud, nicăieri nu se iartă trădătorii.
Dar trebuie să afli anumite lucruri.
Tu eşti Mâna Regelui, iar Regele e un nătâng.
Ştiu că e prietenul tău, dar tot un nătâng rămâne.
E condamnat la pieire dacă tu nu-l salvezi.
Sunt în capitală de o lună.
De ce-ai aşteptat atât ca să-mi spui asta?
- N-aveam încredere-n tine. - Şi de ce-ai avea acum?
Regina nu e singura care te-a urmărit îndeaproape.
Există puţini oameni onorabili în capitală.
Tu eşti unul dintre ei.
Îmi place să cred că şi eu sunt onorabil, oricât ar părea de ciudat.
Ce primejdie îl ameninţă pe Rege?
Îl pândeşte aceeaşi soartă ca pe Jon Arryn.
Substanţa este numită "Lacrima lui Lys".
Este o licoare rară şi scumpă,
la fel de limpede şi fără gust precum apa.
Nu lasă nicio urmă.
Cine i-a administrat-o?
Un prieten apropiat, fără îndoială. Însă oare cine să fie?
Au existat destui.
Lordul Arryn era un bărbat blând şi încrezător.
Era un băiat care îi datora viaţa lui Jon Arryn.
Scutierul, Ser Hugh?
Păcat ce i s-a întâmplat,
mai ales când viaţa părea să i se orânduiască agreabil.
Dacă Ser Hugh l-a otrăvit...
...cine l-a plătit pe Ser Hugh?
Cineva care-şi permite.
Jon era un om paşnic.
A fost Mână timp de 17 ani înconjuraţi de pace.
- De ce l-ar fi ucis cineva? - Începuse să pună întrebări.
A găsit deja un bastard. Cartea e-n posesia lui.
Va afla şi restul poveştii.
Şi când va afla adevărul, ce va face?
Numai zeii ştiu asta.
Nătângii au încercat să-i ucidă fiul.
Mai rău e că au dat greş.
Lupul şi leul se vor război.
- Curând, vom intra-n război. - La ce bun un război acum?
Încă nu suntem pregătiţi.
Dacă a murit o Mână, de ce n-ar pieri şi-a doua?
Mâna asta nu-i seamănă celei dinainte.
Avem nevoie de timp.
Khal Drogo nu va acţiona până nu i se va naşte fiul.
Ştii şi tu cum sunt sălbaticii ăştia.
Tu spui să mai amânăm, eu spun să grăbim lucrurile.
Jocul nu mai e doar pentru doi jucători.
Niciodată n-a fost.
Primul care ajunge şi ultimul care pleacă.
Îţi admir perseverenţa.
- Tu chiar te mişti ca o pisică. - Cu toţii avem calităţile noastre.
Pari cam singur azi.
Ar trebui să-mi vizitezi bordelul astă-seară.
Primul băiat e din partea casei.
Cred că tu confunzi afacerile cu plăcerea.
Aşa să fie oare?
Toate păsărelele care-ţi şuşotesc în ureche vorbe dulci...
Crede-mă, oferim servicii pentru toate gusturile.
Sunt convins...
Am auzit că Lordului Redwyne îi plac băieţeii.
Eu asigur frumuseţe şi discreţie. Ambele sunt la fel de importante.
Deşi frumuseţea e o calitate subiectivă, nu-i aşa?
E adevărat că Ser Marlon din Tumblestone
preferă femeile amputate?
Toate dorinţele se împlinesc pentru un om cu buzunarul plin.
Şi am mai auzit un zvon teribil despre un anume lord
care preferă cadavrele proaspete.
Cred că e foarte dificil să-i satisfaci preferinţa.
Simpla logistică de a găsi cadavre frumoase înainte să putrezească...
La drept vorbind, un asemenea lucru n-ar fi pe placul legilor Regelui.
La drept vorbind...
Spune-mi... Cineva îţi păstrează bărbăţia într-o cutiuţă?
M-am întrebat adesea.
Tu ştii că eu n-am habar unde-mi e bărbăţia?
Şi doar am fost tare apropiaţi... Dar destul despre tine.
Tu ce-ai mai făcut de când ne-am văzut ultima oară?
De când m-ai văzut tu sau de când te-am văzut eu?
Ultima oară când te-am văzut, vorbeai cu Mâna Regelui.
- M-ai văzut cu proprii ochi? - Cu ochi pe care îi deţin.
Am discutat chestiuni de-ale consiliului.
Cu toţii avem multe de discutat cu Ned Stark.
Cu toţii am luat la cunoştinţă afecţiunea ta trainică
pentru soţia Lordului Stark.
Dacă Lannisterii au încercat să-l omoare pe băiatul lui Stark
şi se descoperă că tu ai ajutat
familia Stark să ajungă la această concluzie...
Când mă gândesc că un simplu cuvânt spus Reginei...
Mă cutremur numai gândindu-mă.
Dar cred că eu te-am zărit mai recent decât m-ai văzut tu pe mine.
- Serios? - Da.
În cursul zilei de azi, îmi amintesc precis
că te-am văzut vorbind cu Lordul Stark în camera sa.
Tu te ascundeai sub pat?
Şi nu mult după aceea, te-am zărit escortând un anume demnitar străin.
Dezbăteaţi chestiuni de-ale consiliului?!
Sunt convins că ai cunoştinţe peste Marea Îngustă.
Şi tu provii de acolo, la urma urmei.
Suntem prieteni, nu-i aşa, Lord Varys? Mie aşa-mi place să cred.
Deci îţi imaginezi ce povară car, întrebându-mă dacă Regele
mă va chestiona cu privire la afinităţile prietenului meu.
Să şed la o răscruce, unde la stânga e devotamentul faţă de un prieten,
iar la dreapta se află loialitatea faţă de regat...
Fii serios!
Mă găsesc în poziţia în care un simplu cuvânt grăit Regelui...
Ce tot conspiraţi voi doi acolo?
Orice-ar fi, aţi face bine să vă grăbiţi.
- Soseşte fratele meu. - La o mică întâlnire de consiliu?
Veşti tulburătoare de departe...
Încă n-ai aflat?
Pleacă de-aici. Nu primim cerşetori.
Eu nu sunt cerşetoare, ci locuiesc aici!
Vrei să te plesnesc peste ureche ca să auzi mai bine?
Vreau să-mi văd tatăl.
Eu vreau să i-o trag Reginei, dacă tot suntem la capitolul ăsta.
Vrei să-ţi vezi tatăl, băiete?
Zace pe podeaua vreunei dughene, cu prietenii uşurându-se pe el.
Tatăl meu e Mâna Regelui!
Nu sunt băiat. Sunt Arya Stark din Winterfell.
Dacă mă atingeţi, tata vă va înfige capetele-n ţeapă.
Mă lăsaţi să trec sau vă lovesc eu peste urechi, să auziţi mai bine?
Ştii că jumătate din gărzile mele porniseră în căutarea ta?
- Mi-ai promis c-o să încetezi! - Au spus c-o să te omoare.
- Cine-a spus asta? - Nu i-am văzut, dar unul era gras.
- Arya... - Nu mint!
Au spus că l-ai găsit pe bastard,
că lupii se bat cu leii, iar sălbaticii... nu mai ţin minte.
- Unde-ai auzit asta? - În temniţe, lângă craniile dragonilor.
Ce căutai tu în temniţe?
Urmăream o pisică.
Mă scuzaţi, milord.
Un străjer din Rondul de Noapte vrea să vorbească cu dvs.
Spune că e urgent.
- Numele tău, prietene? - Yoren, vă rog.
El trebuie să fie fiul dvs. Vă seamănă leit.
Sunt fată!
- Benjen te-a trimis? - Nu m-a trimis nimeni, milord.
Am venit să caut bărbaţi pentru Zid,
să văd dacă găsesc vreo lepădătură în temniţe
care-ar putea sluji.
- O să-ţi căutăm recruţi - Mulţumesc, milord.
Dar nu de aceea vă deranjez acum.
Fratele dvs, Benjen, e paznic...
E fratele meu la fel de mult pe cât e şi fratele dvs.
De dragul lui am venit aşa repede, încât era să-mi moară calul.
Au plecat şi alţii.
- Întregul oraş va afla până mâine. - Ce va afla?
Cel mai bine ar fi să discutăm între patru ochi.
Pleacă. Vorbim mai târziu.
Jory, du-o în odaia ei.
Haide, milady. Aţi auzit ce-a spus tatăl dvs.
- Câte gărzi are tata? - La Debarcaderul Regelui? 50.
- N-ai permite nimănui să-l omoare, nu? - Nu vă temeţi, domniţă.
E vorba de soţia dvs, milord.
L-a luat ostatic pe Pitic.
Sunteţi departe de casă, Lady Stark.
Cu cine am onoarea?
Ser Vardis Egan, cavaler din Vale. Lady Arryn aşteaptă vizita dvs?
N-am avut timp să-i dau de veste.
Îmi permiteţi să vă întreb, milady, ce caută el cu dvs?
De-asta n-am avut timp.
- E prizonierul meu. - Nu prea arată a prizonier.
Sora mea va decide cum arată.
Da, milady. Ea va decide.
Eyrie. Se spune că e inaccesibil.
Dă-mi zece soldaţi de nădejde şi nişte ţepuşe de căţărat...
O să accesez eu târâtura asta.
Îmi place de tine.
Lord Stark, aţi fost chemat în camera de consiliu.
Vreau să discut cu Regele mai întâi, între patru ochi.
Regele deja e la consiliu, milord. El v-a chemat.
- E vorba de soţia mea? - Nu, milord.
Cred că e vorba despre Daenerys Targaryen.
Târfa e însărcinată.
- Ai de gând să omori un copil. - Ţi-am zis eu că asta o să se întâmple.
Încă din Nord te-am avertizat, dar ţie nu ţi-a păsat.
Uite acum!
Vreau să fie ucişi, atât mama, cât şi copilul.
Şi prostul de Viserys să fie ucis. Ţi-e suficient de clar?
Vreau să fie ucişi amândoi.
Îţi vei păta onoarea pe veci dacă faci aşa ceva.
Onoarea?!
Am de domnit peste Şapte Regate!
Un Rege, Şapte Regate. Crezi că onoarea le ţine în frâu?
Crezi că onoarea păstrează pacea? Frica şi sângele fac asta.
Atunci, nu suntem cu nimic mai prejos decât Regele Nebun.
Ai mare grijă, Ned.
Vrei să asasinezi o fată doar pentru că Păianjenul a auzit un zvon?
Nu e niciun zvon, milord, prinţesa e grea.
- Cine spune asta? - Ser Jorah Mormont.
El e consilierul Casei Targaryen.
Mormont? Vii la noi cu vorbele
unui trădător din partea cealaltă a lumii şi le consideri adevăr?
Jorah Mormont e un linguşitor, nu un trădător.
Ştiu, nu e mare diferenţa în ochii unui om onorabil.
A încălcat legea, şi-a trădat familia şi ne-a părăsit ţinutul.
Vom comite o crimă pe baza vorbelor acestui om?
Şi dacă are dreptate?
Dacă are un fiu?
Un Targaryen în fruntea unei armate de războinici Dothraki...
- Ce mai facem atunci? - Marea Îngustă ne desparte de ei.
Mă voi teme de Dothraki
în ziua în care îşi vor învăţa caii să alerge pe apă.
N-ai de gând să faci nimic? Ăsta e înţeleptul tău sfat?
Să nu facem nimic şi să ne trezim cu duşmanii la ţărm?
Voi sunteţi consiliul meu. Consiliaţi-mă!
Arătaţi-i logica acestui prost cu demnitate!
Îţi înţeleg temerile, milord.
Trebuie să ne gândim la un lucru îngrozitor, mârşav.
Cu toate acestea, noi, cei care se presupune că domnim,
trebuie să mai facem şi mârşăvii pentru binele ţinutului.
Dacă zeii îi vor da lui Daenerys un fiu, va fi vărsare de sânge.
Eu nu-i vreau răul fetei,
dar, dacă ne-ar invada Dothraki, câţi oameni nevinovaţi vor muri?
Câte oraşe vor arde din temelii?
Nu e mai înţelept, chiar mai frumos,
să moară acum, pentru ca alte zeci de mii să trăiască?
Trebuia să-i fi omorât pe amândoi cu ani în urmă.
Când te afli-n pat cu o femeie urâtă, închizi ochi şi termini mai repede.
Îi tăiem gâtul şi gata.
Te-am urmat la război...
...de două ori...
...fără îndoieli, fără regrete,
dar n-am de gând să te urmez acum.
Robert cel cu care am copilărit eu
nu tremura la umbra unui copil nenăscut.
Să moară!.
Eu nu vreau să am vreun amestec.
Eşti Mâna Regelui, Lord Stark.
Faci cum îţi poruncesc, altfel, voi găsi o Mână care se va supune.
Mult succes îi doresc.
Te-am considerat un om mai bun.
Afară cu tine, fir-ai să fii! Am terminat cu tine.
Fugi înapoi la Winterfell!
O să am capul tău într-o ţepuşă!
O să-l pun cu mâna mea acolo!
Crezi că eşti prea bun pentru asta? Crezi că eşti prea mândru şi demn?
Asta înseamnă război!
Eu mă duc înainte cu fiicele mele. Pregăteşte-le şi pregăteşte-te şi tu.
- Nu cere ajutorul nimănui. - Imediat, milord.
A venit Lord Baelish.
Regele a mai vorbit ceva despre tine după ce ai plecat.
A rostit şi cuvântul "trădare".
Cu ce te pot ajuta?
- Când te întorci în Winterfell? - Ce-ţi pasă ţie?
Dacă vei mai fi aici la lăsarea nopţii,
te voi duce să discuţi cu ultima persoană cu care a vorbit Jon Arryn
înainte să cadă la pat, dacă te mai interesează subiectul.
N-am timp de asta.
Nu durează mai mult de o oră, dar cum doreşti.
Adună toţii oamenii pe care-i avem şi postează-i la camerele fetelor.
- Care sunt cei mai buni cu sabia? - Heward şi Wyl.
Caută-i şi ne vedem la grajd.
Îl aduci aici fără permisiune?
Îmi poluezi casa cu prezenţa sa?
Mătuşa ta a făcut un lucru rău, Robin, un lucru tare rău.
O mai ţii minte, nu?
Nu-i aşa că e frumos?
Şi mai e şi puternic. Jon ştia asta.
Ultimele sale vorbe au fost "sămânţa e puternică."
A vrut ca toată lumea să ştie
ce băiat bun şi puternic se va face fiul său.
Uitaţi-vă la el, Lordul întregii Vale.
Lysa, tu mi-ai scris despre Casa Lannister.
- M-ai avertizat... - Să nu te apropii de ei!
Nu să aduci pe unul aici!
Mami?
- El e omul cel rău? - Da.
E mic.
E Tyrion Piticul din Casa Lannister.
El l-a ucis pe tatăl tău. El a ucis Mâna Regelui!
L-am omorât şi pe el? Tare ocupat am mai fost.
Ai grijă cum vorbeşti!
Aceşti oameni sunt cavaleri din Vale. Cu toţii l-au iubit pe Jon Arryn.
Oricare dintre ei ar muri pentru mine.
Dacă eu voi păţi ceva,
fratele meu, Jaime, va avea grijă să moară pentru tine.
Nu te poţi atinge de noi.
Nimeni nu se poate atinge de noi aici! Spune-i, mamă!
- Spune-i! - Taci, băieţelul meu...
Nu vrea decât să ne sperie.
Cei din Casa Lannister sunt nişte mincinoşi
Nimeni n-o să se atingă de puiul meu.
Mami...
Vreau să-l văd pe omul cel rău zburând.
Poate că o să-l vezi, iubire.
Omul ăsta e prizonierul meu. Nu permit să fie rănit.
Ser Vardis, oaspetele surorii mele e obosit.
Du-l la subsol, să se odihnească.
Fă-i cunoştinţă cu Mord.
Treci la culcare, piticule.
Somn uşor, micuţule!
Lord Stark are noroc că nu şi-a pierdut capul.
Robert o să urle câteva zile, dar n-o să facă nimic concret.
- Îl adoră pe omul ăla. - Eşti gelos.
- Sigur nu mă doare? - Numai dacă-mi alunecă mâna.
Îţi place de mine mai mult aşa?
Dacă nu vrei păr, mai bine îţi iei un băieţel.
Eu te vreau pe tine.
Fratele meu crede că nu eşti bărbat dacă n-ai fost la război.
Se poartă cu mine de parcă aş fi un copil răsfăţat.
Şi tu nu eşti aşa?
Loras Tyrell, cavalerul florilor? În câte războaie ai luptat tu?
Şi cât a cheltuit tatăl tău pe armura aia?
Stai locului.
Robert şi Stannis nu fac decât să-mi repete întruna că sunt slab,
că strâmb din nas când vă sânge...
Doar ai vomitat când i-a sărit ochiul băiatului în lupta corp la corp.
Îi atârna ochiul din orbită!
Nu trebuia să lupte dacă nu ştia.
Uşor de spus pentru tine. Nu toţi au darul mânuirii sabiei.
Nu e un dar, că nu mi l-a dat nimeni. Sunt bun pentru că mă antrenez...
În fiecare zi, de când puteam să ţin un băţ.
Eu m-aş putea antrena zi de zi, de dimineaţa până seara,
şi tot n-aş fi la fel de bun ca tine.
N-o să ştim niciodată.
- Peste tot? - Peste tot.
Şi cum s-a terminat?
Fata din Casa Targaryen va muri?
Trebuie s-o facem şi pe asta, oricât ar fi de neplăcut.
Robert e foarte lipsit de tact când vorbeşte despre asta.
Când aminteşte de uciderea ei, masa parcă se ridică zece centimetri.
Păcat că n-are acelaşi entuziasm şi pentru soţia lui.
Dar are o poftă de nestăvilit pentru banii ei.
Trebuie să recunoşti şi meritul celor din Casa Lannister...
O fi ei cele mai pompoase şi mai plictisitoare curve
pe care le-au creat vreodată zeii, dar au sume de bani nesimţit de mari.
Şi eu am sume de bani nesimţit de mari.
Nu la fel de mulţi precum cei din Casa Lannister.
Dar mult mai mulţi decât tine.
Robert mă ameninţă că mă ia la vânătoare cu el.
Ultima oară, două săptămâni am stat în sălbăticie.
Ne-am furişat printre copaci în ploaie, zi de zi,
ca să-şi înfigă el suliţa în carnea unei sălbăticiuni.
Dar lui Robert îi place vânatul...
Şi mai e şi Regele...
- Cum s-o fi întâmplat asta? - Pentru că îi place vânatul.
Şi era bun la asta.
Ştii cine ar trebui să fie rege?
- Fii serios. - Chiar sunt.
Tata ar putea fi Banca ta.
N-am luptat niciodată în vreun război, dar, pentru tine, aş lupta.
Sunt al patrulea la rând.
Şi unde era Robert în linia succesorilor regali?
Joffrey e un monstru.
- Tommen are opt ani. - Stannis?
- Stannis are personalitatea unui rac - Tot fratele meu mai mare rămâne.
- Ce faci?! - Uită-te!
Mai tăiat!
E sânge, nimic mai mult. Curge prin noi, toţi.
Uneori, se mai şi varsă.
Dacă vei deveni Rege, vei vedea mult sânge.
Trebuie să te obişnuieşti cu el.
Hai, uită-te la el.
Oamenii te iubesc.
Le place să te slujească pentru că eşti amabil cu ei.
Vor să fie aproape de tine.
Eşti dispus să faci ceea ce trebuie făcut,
dar nu te lauzi cu asta.
Ţie nu-ţi place să ucizi.
Unde scrie că puterea e singurul domeniu al celor răi?
Că tronurile sunt numai pentru cei urâţi şi cei temuţi?
Tu ai fi un rege minunat.
Îmi pare rău că n-a mers căsnicia ta cu Ned Stark.
Vă stătea tare bine împreună.
Mă bucur că te-am făcut fericită cumva.
Fără Mână, totul se va nărui.
Presupun că acum vrei să-mi spui să-i dau slujba fratelui tău, Jaime.
Nu. El nu e suficient e serios.
O să spun asta despre Ned Stark: El e suficient de serios.
- Chiar a meritat să-l pierzi astfel? - Nu ştiu.
Dar ştiu un lucru sigur:
Dacă fata Targaryen îl convinge pe soţul ei barbar să ne invadeze,
iar hoarda Dothraki traversează Marea cea Îngustă,
nu-i vom mai putea opri.
Dothraki nu navighează. Orice copil ştie asta.
Ei nu ştiu ce-i aia disciplină, nu au armuri...
Nu au arme de asalt.
Mare şmecherie mai faci şi tu:
îţi mişti buzele şi parcă vorbeşte tatăl tău.
Şi tatăl meu se înşală?
Să zicem că Viserys Targaryen vine cu 40.000 de călăreţi Dothraki.
Noi ne ascundem în castele,
o mişcare, de altfel, înţeleaptă, căci numai un nebun
i-ar înfrunta pe Dothraki în câmp deschis.
Ne vor lăsa în castelele noastre.
Se vor duce din oraş în oraş, prădând şi incendiind,
omorându-i pe toţi cei care nu vor fi în stare să se ascundă după un zid de piatră,
furându-ne recoltele şi animalele, înrobindu-ne femeile şi copiii.
Cât îşi vor mai susţine oamenii din Cele Şapte Regate
Regele absent, Regele cel laş, se se ascunde după ziduri înalte?
Când vor decide că Viserys Targaryen e, totuşi, monarhul de drept?
Noi tot suntem mai mulţi decât ei.
Care e mai mare, cinci sau unu?
Cinci.
Cinci...
Unu.
O singură armată, adevărată,
unită în spatele unui lider, având un singur scop.
Scopul nostru a murit odată cu Regele cel Nebun.
Acum, avem la fel de multe armate pe cât avem bărbaţi cu aur în desăgi,
iar toată lumea vrea câte ceva.
Tatăl tău vrea să conducă lumea.
Ned Stark vrea să fugă şi să-şi ascundă capul în zăpadă.
Dar tu ce-ţi doreşti?
N-am mai dus o luptă adevărată de nouă ani.
Înjunghiatul pe la spate nu te pregăteşte de nicio luptă.
Numai asta se întâmplă în ţinut acum:
se înjunghie pe la spate, se unelteşte, se linguşeşte şi se cotrobăie după bani.
Câteodată, nici nu mai ştiu ce-l ţine unit.
Căsnicia noastră.
Iată-ne, aşadar, după 17 ani, ţinând regatul laolaltă.
Nu te-ai săturat?
În fiecare zi.
Cât timp poate ura să menţină un lucru întreg?
- 17 ani e destul de mult. - Aşa e.
Aşa e.
Cum era?
Nu m-ai întrebat niciodată despre ea, nici măcar o dată. De ce?
La început, numai cât îi rosteam numele în privat
mă făcea să mă simt de parcă îi dădeam iar viaţă.
Am crezut că, dacă nu vorbesc despre ea, o s-o uiţi.
Când mi-am dat seama că n-o să se întâmple aşa ceva,
am refuzat să mai întreb din invidie.
N-am vrut să-ţi dau satisfacţia
de a crede că-mi pasă suficient de mult încât să întreb.
Până la urmă, mi-a fost clar că invidia mea îţi era indiferentă.
Din câte mi-am dat seama, chiar ţi-a plăcut.
De ce acum, deci?
Ce rău ne-ar mai putea face fantoma Lyannei Stark
şi nu ne-am făcut noi de sute de ori până acum?
Vrei să ştii odiosul adevăr?
Nici nu mai ţin minte cum arăta.
Ştiu doar că ea a fost singurul lucru pe care mi l-am dorit vreodată...
Cineva mi-a luat-o,
şi nici Şapte Regate n-au umplut golul lăsat de ea.
Cândva, am simţit ceva pentru tine. Ştii asta, nu?
Ştiu.
Chiar şi după ce l-am pierdut pe primul nostru băiat.
Destul de mult timp.
Ar fi fost posibil ceva pentru noi? A existat vreodată momentul oportun?
Nu.
Asta te face să te simţi mai bine sau mai rău?
Nu simt nimic.
Seamănă cu el, nu-i aşa, milord?
Are nasul său, părul său negru...
Să-i spui când îl vezi, milord.
Dacă binevoieşti, spune-i cât e de frumos.
Desigur.
Şi să-i spui că n-am mai fost cu nimeni.
Jur, milord, pe vechii şi pe noii zei.
Nu vreau podoabe sau altceva, doar pe el.
Regele dintotdeauna a fost bun cu mine.
Când Jon Arryn te-a vizitat, ce dorea de la tine?
Nu era genul ăla de om, milord.
Voia doar să ştie dacă pruncul e fericit şi sănătos.
Eu zic că e sănătos.
Fata nu va duce lipsă de nimic.
Am aflat că bordelurile sunt investiţii mai bune decât navele.
Curvele rareori se scufundă.
Ce ştii tu despre bastarzii regelui Robert?
Are mai mulţi decât tine, pentru început.
- Câţi? - Chiar contează?
Dacă ţi-o tragi cu suficiente femei, unele o să-ţi facă şi surprize.
Iar Jon Arryn le-a dat de urmă. De ce?
Era Mâna Regelui. Poate că Robert voia să fie bine îngrijiţi.
Poate că era copleşit de dragostea de tată.
Să mergem.
- Jory! - Milord.
Ce haită mică de lupi.
Nu vă apropiaţi, Ser. E Mâna Regelui.
A fost Mâna Regelui. Acum, nu mai ştiu ce e...
O fi Lordul vreunui ţinut foarte îndepărtat.
- Ce vrea să-nsemne asta, Lannister? - Treci înapoi, la loc sigur.
Îmi caut fratele.
Îl ţii minte pe fratele meu, nu, Lord Stark?
Are părul bălai, limba ascuţită şi e scund.
Îmi aduc aminte prea bine.
Se pare că a avut ceva necazuri pe drum.
Nu ştii ce-a păţit, nu?
A fost prins la porunca mea, ca să răspundă pentru crimele sale.
Domnii mei!
Mă duc să chem garda oraşului.
Haide, Stark.
Prefer să mori cu sabia în mână.
- Dacă-mi mai ameninţi stăpânul... - Îl ameninţ?
Adică "o să-l despic de la boaşe la cap, să văd din ce e făcut un Stark"?
Dacă mă omori pe mine, fratele tău e ca şi mort.
Ai dreptate.
Prindeţi-l viu. Ucideţi-i oamenii.
Fratele meu, Lord Stark...
Îl vrem înapoi.
Traducerea şi adaptarea: Cookie & veveriţa_bc www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro