Sunt pe cale să descopăr adevărata misiune a navei.
Ai avut controlul navei tot timpul ! De ce n-ai spus nimănui ?
Alianţa Lucian plănuieşte un atac pe Pământ.
L-am sufocat pe Riley cu mâinile mele.
Sunteţi un comandant bun.
Singura misiune e să ducem aceşti oameni acasă.
N-a fost niciodată asta, ci să ajungem acolo unde mergem.
Asta e misiunea.
- De unde ne ştiţi numele ? - Sunteţi strămoşii.
Pare a fi SLA, boala lui Lou Gehrig.
- O grămadă de date aici. - Da, se pare că au documentat tot.
Am căutat prin ce am reuşit să descărcăm.
Remediul pentru SLA nu era acolo.
- Ce erau alea ? - O armată de drone mecanice.
Le-am întâlnit recent. Se pare că de atunci ne urmăresc.
- Canistra ne va ajunge ani de zile... - Pentru filtrarea CO2.
Ne va fi de folos cu atâtea persoane la bord.
Doar zece zile, după care îi lăsăm cu echipa de expediţie.
BLOCADA sezonul 2, episodul 19
Vreau să vă mulţumesc tuturor că aţi venit la această ocazie specială,
inaugurarea noii şi frumoasei noastre şcoli.
Hei. Ai calculele alea ?
... punând bazele sistemului nostru educaţional.
De asta, noua şcoală îi poartă numele.
Colţul din stânga sus.
... tot posibilul să-i susţin moştenirea de cercetare
Să sperăm că va ieşi ceva din proiectul de producere hârtie al d-lui Brody.
Iar acum, uraţi-i bun venit...
De câte ori te-ai uitat la aia ?
N-avem TV.
Eli, dacă n-ai nimic mai bun de făcut, sunt lucruri mai importante...
O adaug la documentarul meu. Eu cred că e important.
Da, de ce anume ?
- Sunt descendenţii noştri. - Nu ai mei, eu n-am fost acolo.
Bine, tot ai noştri sunt.
Oameni ?
Îmi doresc să nu fi plecat toţi.
Îmi place ideea să avem nişte feţe noi prin jur.
Da ? Dacă chiar s-au împrăştiat prin toată galaxia,
bănuiesc că sunt şanse destul de mari să dăm iar de ei.
În plus, asta nu e navă de pasageri.
- De ce oare ? - Sunt sigur că Destiny are motivele ei.
- S-a mai întâmplat. - Da, dar durează mult.
- Te grăbeşti să ajungi undeva ? - Nu, dar rezervele sunt la 40%.
E la fel de rea ca bunicul.
Îşi umplea mereu rezervorul maşinii doar pe jumătate.
Destiny face cam la fel.
- Mi se pare amuzant. - Da, e amuzant.
Că viaţa lui şi a celor din jur depindea dacă ajungeau la următoarea staţie.
E de-a dreptul comic.
Am ajuns ?
30 de secunde până la contact.
Sunt Young. Vom efectua o manevră de frânare.
S-ar putea să fie turbulenţe, aveţi grijă.
- Bună dimineaţa. - Neaţa.
- Eşti bine ? - Obosit.
- Avem drone în faţă, o grămadă ! - Şi o navă de comandă.
- Ce dracu caută aici ? - Vin direct spre noi.
STARGATE UNIVERSE cometarii pe www.tvblog.ro
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
- De unde au apărut ? - Poate au fost tot timpul aici
şi nu le-am văzut din cauza planetei.
Mai avem câteva minute până putem sări în ZSL în siguranţă.
- În cât timp ajung la noi ? - Câteva minute.
- Lt., să vedem dacă le putem ocoli. - Da, d-le.
D-le, dronele şi nava de comandă manevrează să rămână între noi şi stea.
- Dacă nu vreţi să le înfruntăm... - Negativ. Unde dracu e...
- Câte sunt ? - Nu ştiu, am pierdut şirul la o sută.
- Le putem bruia ? - Dronele sunt la 30 de secunde.
- Nu în 30 de secunde. - Nu contează, putem sări curând.
Poate ar trebui să forţăm, nu ne vor urma în stea...
- Nu vom reuşi. - Trebuie să alimentăm.
Destiny poate alege altă stea. N-are rost să luptăm inutil.
- Contact în 10 secunde. - Lt., intră în ZSL.
- Mai aşteaptă 15 secunde. - Nu e destul de aproape ?
Trag.
- Rush ! - Cinci secunde.
- Lt., fii pregătit. - Da, d-le, ZSL în trei, doi, unu.
Sunt Young, am scăpat de drone.
- Ce dracu a fost aia ? - De parcă ne aşteptau.
- Poate am avut noroc. - Adică s-a întâmplat să fie acolo ?
- Păi, trebuie să fie undeva. - Da, dar spaţiul e foarte, foarte mare.
Din câte ştim noi, ne pot găsi doar când activăm Poarta,
deci hai să nu exagerăm.
Ce-ar fi să nici nu subevaluăm.
Doar nu crezi că a fost o coincidenţă ?
- Spune-i optimism dacă vrei. - Îţi dai seama că dacă n-a fost...
- Atunci avem o foarte mare problemă. - Nu, nu, suntem terminaţi.
- Ăsta ar putea fi capătul de linie. - Da, tocmai am spus asta.
De ce trebuie să găsim altă stea ?
Destiny va zbura către prima pitică roşie din drumul nostru.
Tocmai de asta n-ar trebui să mergem către aceea.
Crezi că ne vor aştepta.
Ştim că nu ne pot urmări, dar poate ne pot ghici cursul.
Dacă Destiny n-ar fi efectuat acea lungă manevră...
Ar fi trebuit să luptăm trei ore până să putem intra în ZSL.
- Sau am fi fost forţaţi să sărim prematur. - Ceea ce ne-ar fi distrus motorul ZSL...
- Am avut noroc. - Da, am avut,
dar nu putem conta pe asta şi data viitoare,
iar în plus, trebuie să reîncărcăm, deci...
deviem de la curs.
- Contacte ? - Încă nimic.
Suntem prea departe ca senzorii să detecteze ceva. Eu încă n-aş sărbători.
De ce am oprit atât de departe ?
Să ne asigurăm că trece timpul minim până putem sări iar în ZSL.
Nu vrem să dăm de drone până nu putem sări.
Tot nu înţeleg ce vor de la noi.
Nu e nimic personal. Asta sunt programate să facă,
să distrugă orice tehnologie diferită de a lor,
şi aparent, n-au fost programate să renunţe.
- Câteva secunde până putem sări în ZSL. - Recepţionat.
Până acum, toate bune.
Camera asta are nevoie de mai multe scaune.
Poftim. Te rog, ia loc.
- Nu, nu, ăla e... - Cine mă crezi, căpitanul Kirk ?
Oricum trebuie să-mi dezmorţesc picioarele.
Mulţumesc.
Nu atinge nimic.
- Au trecut trei ore. Putem sări oricând. - Asta-i bine.
E fantastic. Nu vreau să cobesc, dar cred...
D-le, avem contacte în rază.
- Fir-ar. - Vin spre noi ?
Da, d-le, numeroase drone din toate direcţiile.
E şi o navă de comandă, menţine poziţie între noi şi stea.
- E o blocadă. - În cât timp ajung ?
Nu contează, nu putem trece luptând. În plus, nu mai avem energie.
- Lt., scoate-ne de aici. - Da, d-le.
Deci sergentul Greer a avut dreptate.
Dronele nu ne pot urmări, în schimb,
blochează stelele de unde se încarcă Destiny.
Nu pot aştepta la fiecare stea din drumul vostru.
- Trebuie doar să fie la următoarea. - Ce vrei să spui ?
Rezervele de energie ne mai permit încă o încercare.
Sistemele se închid pe toată nava. Tocmai am rămas fără curent în infirmerie.
Din fericire, Eli are o idee.
E o nebunie absolută, dar e singura şansă.
Să nu exagerăm.
Bine, deci..
dronele ne-au găsit punctul slab.
Destiny trebuie să reîncarce şi foloseşte anumite stele pentru asta.
În ordine, spectrul K sau M, în principal pitice roşii.
Deci încărcăm de la alt tip de stea. Ce e aşa de nebunesc ?
Singura cale să fim siguri că dronele nu ne aşteaptă
e să alegem o stea în care Destiny n-ar zbura niciodată.
Nu, nu-mi spune.
Steaua Morţii.
Pe aproape.
O super gigantă albastră.
Glumeşti ?
- Am spus că e nebunească. - Da, înmulţit cu o mie !
Aveţi idee câtă căldură degajă o stea clasa O ?
Vă spun de pe acum, nu putem supravieţui.
- Nici n-am spus asta. - Atunci cred că e un plan foarte prost.
- Scuturile vor rezista... - Grozav, Eli,
doar că temperaturile de care vorbim depăşesc cu mult
capacitatea sistemului de susţinere al vieţii de pe navă.
În câteva compartimente va fi peste 200 °C.
Tocmai de asta majoritatea echipajului va merge pe o planetă în rază,
iar o echipă va rămâne aici să piloteze nava manual.
De ce nu programaţi nava s-o facă şi puteţi pleca toţi ?
Chiar dacă Destiny ar accepta programul, ceea ce mă îndoiesc,
sistemele cheie s-ar opri singure din cauza căldurii.
Cineva trebuie să rămână la bord.
Şi cine decide asta ?
Folosim pietrele şi aducem la bord cei mai calificaţi oameni.
Cei mai calificaţi sunt deja la bord. Eu şi Eli.
Te oferi voluntar pentru asta ?
Sunt în joc vieţile noastre.
Tu nici măcar nu eşti aici.
- Dar acele temperaturi... - Costumele pot face faţă.
Nu va fi confortabil, însă da.
Staţi aşa, de unde ştim că va fi o planetă pe orbita acelei stele ?
Nu va fi, cel puţin nu una locuibilă.
Dar credem că va fi cel puţin o Poartă în unul din sistemele alăturate.
O Poartă activă nu va atrage dronele ?
- În cele din urmă, da. - Sperăm că nu până vom pleca.
Sperăm că nu.
Sigur dronele nu se vor aştepta să încercăm asta ?
E o idee foarte nebunească.
Retractez, Eli, e un plan grozav.
Bine, voi încerca să conving Comandamentul, însă vă spun de acum...
David, nu cerem permisiunea, vă informăm.
Nu mai avem energie şi n-avem timp de irosit.
O facem.
Dacă le lăsăm aici, vom avea roşii fumegânde.
Fumegânde, da. Toate plantele de aici vor arde complet.
Mă întreb de ce nu se întâmplă de fiecare dată.
Radiaţiile unei stele clasa O sunt prea intense
pentru a fi atenuate de scut pe suprafaţă aşa mare.
Bănuiesc că nici puntea de observaţie nu e un loc bun.
Şi acolo va fi ca-ntr-un cuptor, însă Brody lucrează
să răcească sera iniţială ca să avem plante s-o luăm de la capăt.
De la capăt. Tocmai când eram pe cale să ne hrănim singuri.
- Dacă am mai fi avut puţin timp... - Destiny opreşte în 20 de minute,
părăsim nava 10 minute mai târziu.
Salvaţi ce puteţi, încrucişaţi-vă degetele.
Aici Young, tot personalul în camera Porţii pentru evacuare.
Nu vă luaţi bagaje, nu vom sta mult.
- Tu ai făcut asta ? - Nu.
Haide.
Colonele, Puntea s-a închis.
Înţeles, îndreptaţi-vă către camera Porţii.
Sper că nu va trebui să folosim gloanţe, nu prea mai avem.
- Brody va trebui să facă altele. - E timpul, d-le.
- Colonele... - Ar trebui să fii în camera Porţii.
Există al treilea costum, ar trebui să-l folosim.
- Rush zice că el şi Eli... - În cupolă sunt hibrizi noi
ce s-ar pierde pentru totdeauna, plante medicinale pentru T.J.
- de pe planete unde nu vom mai ajunge. - Întregul compartiment va arde.
Trebuie să plecaţi cât timp mai avem energie să formăm.
Îmi rămâne destul timp să colectez cât pot, apoi îi ajut pe Rush şi Eli.
- Bine. - Rush nu e aşa grozav cum crede.
- De altfel, eu sunt experta în costume. - Am zis bine.
- Succes. - Bine.
- Sunt toţi aici ? - Mai puţin Rush.
- Drăguţ că ne conduce. - Şi dr. Park.
- Ce ? - S-a oferit să folosească un costum.
Nici măcar n-am încercat s-o fac să renunţe. Se descurcă ea.
Ieşim din ZSL în trei, doi...
Aici Rush, ne apropiem de o stea clasa O, aproximativ 24 mase solare.
- Niciun semn de drone. - Bun, cât timp avem ?
Nu vă pot spune precis,
dar ca să fim siguri, nu mai puţin de şapte ore.
Înţeles, aşteaptă. Porţi în rază ?
- Avem... una. - O iau. Formează.
Măi să fie, am format în Pittsburg.
- Atmosfera şi temperatura sunt bune. - Pare un oraş uman.
Arhiva spunea că oamenii noştri au plecat de pe Novus de sute de ani,
destul timp să colonizeze zeci de planete cu populaţii mari.
Nu par aşa avansaţi.
În funcţie de resurse, ideologie, izolare, toţi avansează la rate diferite.
- Asta e probabil una din ele. - Mai degrabă "a fost." Pare abandonată.
- Nu văd semne de viaţă. - Aflăm când ajungem acolo.
- Lt., să mergem. - În regulă, să mergem !
Nebunesc sau nu, e un plan pe cinste.
- Mulţumesc. - Da.
- Mă echipez să o ajut pe Lisa. - Ne vedem după ora 7:00.
Şi ceva. Formăm când e destul de rece să reveniţi.
În regulă, să găsim un loc să ne relaxăm.
O să stăm aici ceva timp.
Instinctul îmi zice să stăm pe loc, dar asta ar putea fi o mină de aur.
- Voi ce credeţi ? - Oraşele au spitale.
Spăl bandajele de luni de zile. Am putea găsi o farmacie...
- Sau o băcănie. - Sau un magazin cu arme.
Oamenii ăştia au plecat cu un motiv, nu ştim care.
- Aţi fost vreodată în Pittsburg ? - Hei, eu m-am născut acolo.
Cred că merită riscul.
Bine, mergem în echipe mici, cu armament uşor.
- D-le... - Stai, n-ar trebui să mergem toţi ?
- Am acoperi mai mult teren, d-le. - Şi aşa am îndoieli.
Vreau să staţi aici şi să aveţi grijă de oamenii ăştia, înţeles ?
- Da, d-le. - Colonele...
Şi tu. Lucrurile ar putea merge prost aici ca şi afară.
Dacă nu ne întoarcem în şapte ore, vreau să-i duci pe toţi pe navă.
Fără echipe de căutare, fără aşteptat, bine ?
Vrei să caut ceva în particular ?
Aş ucide pentru nişte haine noi.
O să ţin minte.
- Succes. - Mersi.
- Noi o luăm pe aici. Fiţi isteţi. - Da, d-le.
- Asta a fost o idee bună. - Da, vreau să iau tot ce putem.
Într-un fel, grădina asta a fost cea mai mare realizare a noastră.
- În afară de distilerie ? - În afară de faptul că am supravieţuit.
Vin aici adesea să mă gândesc, după ce a fost reparat domul.
Ştii când te întinzi pe pământ şi te uiţi la stele ?
Eu şi tata făceam adesea asta când eram copil.
M-a învăţat toate constelaţiile.
Stelele astea se schimbă des.
Eli, ce faci ?
- O ajut pe dr. Park ? - E timpul să încetezi. Rush, terminat.
Nu mă lăsa prea mult cu el, te rog.
Mai adun câteva şi vin şi eu.
Mă întreb de când au plecat.
Greu de spus. Natura poate recuceri rapid un oraş.
Ani, cel puţin.
Erau la fel ca noi şi nu i-am cunoscut niciodată.
Ce nu înţeleg e de ce nu sunt vehicule.
Nu irosiţi timpul cercetând clădiri ce n-au nimic util în ele.
Dacă văd un magazin cu încălţăminte, intru.
N-ar strica nişte bocanci noi.
- Locotenente. - Da ?
Ar trebui să ne despărţim să cercetăm toată strada.
- Am acoperi mai mult teren. - Da, bună idee.
Brody, Chloe şi voi doi sunteţi cu mine.
- N-ai îmbrăcat costumul. - Mai e destul timp până ajungem la stea.
- În plus, lucrăm mai bine fără ele. - Da, dar acum arăt ridicol.
Da. Verifici cifrele astea pentru mine ?
- Apoi ? - E planul tău, tu să-mi spui.
- Ştiu asta, întrebam doar. - Şi eu la fel.
Eu am întrebat primul.
Eli, trebuie să ştim amândoi exact ce facem aici,
nu e loc pentru improvizaţie.
- Dacă greşim, avem o problemă foarte mare. - Da, vom fi morţi.
Ceea ce mi se pare problematic, deci cum vrei să facem asta ?
- Nu înţeleg întrebarea. - La naiba, suntem pierduţi.
Ce ? Pilotăm nava manual prin stea, ăsta e planul.
Cine va fi pilotul şi cine copilotul ?
- Am presupus... - Fără îndoială că în cele din urmă
va fi nevoie de amândoi ca să reuşim,
însă doar unul din noi ar trebui să introducă corecţiile.
Încerc să determin cine ar trebui să fie.
Bine.
O fac eu.
Gata.
N-a fost aşa greu, nu ?
Acum verifică cifrele astea pentru mine.
- Rush, sunt Park. - Da, spune.
Destiny a închis compartimentul ăsta. Vreau să deschideţi uşa.
Mă ocup eu.
Nu merge.
Uite ce am găsit.
Toate etichetele sunt şterse. Nu ştim ce e în ele sau de cât timp.
Aflăm după ce le deschidem, bine ?
Botulism.
Soarele apune, în curând va fi întuneric.
Încă şase ore.
Priveşte ăsta. L-am găsit acolo.
- Pare un ziar. - Priveşte titlurile.
ATAK !!
Aici Young. Am găsit un punct cu vedere bună asupra oraşului.
N-a fost abandonat. Oamenii ăştia au fost exterminaţi.
Am traversat jumătate de oraş, d-le.
Vreţi să ne întoarcem la Poartă ?
Nu, nu încă. Nu ştim când s-a întâmplat sau cine a făcut-o.
Să sperăm că au plecat.
- Continuaţi să căutaţi provizii. - Da, d-le.
- Greer, ai recepţionat ? - Da, continuăm cumpărăturile.
Continuăm cumpărăturile.
Încep să înţeleg esenţialul.
Cred că spun că au fost atacaţi din spaţiu,
un fel de maşinării care le-au atacat tehnologia prima dată.
- Vouă cum vă sună asta ? - Nu ştiu, Morrison, dar mai încet.
Ce ? Nu crezi că oamenii ăştia au dreptul să ştie ce înfruntă ?
Cred că trebuie să rămâi calm.
Dă-mi-l.
Ce faci ?
Colonelul mi-a cerut să am grijă de aceşti oameni, şi asta fac.
DRAXXON ELECTRONICE
Ce fel de oraş n-are un magazin cu arme ?
Poate sunt canadieni.
Ce ?
Ascultă.
Greer, auzi asta ?
- Eu n-aud... - Gura !
Să intrăm înăuntru !
Hai, hai. Aici. Mergeţi !
Intraţi aici, înăuntru.
- Hai, hai. - Hai !
- Locotenente ? - Aud, dar nu văd.
Col., avem o dronă la poziţia noastră.
- Cer permisiunea să atacăm. - Negativ !
Nu ştim câte sunt. Menţineţi tăcere radio, nu vă dezvăluiţi poziţia.
Young, terminat.
Băieţi ?
Destiny a izolat compartimentul
de restul navei şi dintr-un motiv necunoscut, refuză comenzile manuale.
Lucrăm la asta, dar între timp, mai bine echipează-te.
Suntem la câteva minute distanţă, o să devină fierbinte aici.
Bine.
N-avem timp pentru asta.
- Era o idee bună. - Poate, dar a durat prea mult
iar acum ar putea plăti preţul.
- Succes ? - Probabil spitalul
era în partea de oraş distrusă.
Am găsit o farmacie aproape golită, dar...
Duceţi înapoi ce aţi găsit, se întunecă curând.
- Dar echipa lui Scott şi Greer ? - Am eu grijă. Mergeţi.
Ce face ?
Nu sunt sigur. Cred că ştie că suntem aici.
- Sigur e doar una ? - Şi una e mult.
Dă-mi o conservă.
Băieţi ?
- N-aţi uitat de mine, nu ? - Încă lucrăm la asta.
E a doua oară când Destiny a încercat să anuleze cursul
şi a doua oară când a trebuit să corectez.
Atunci de ce nu ne lasă să deschidem uşa aia ?
Nici eu nu înţeleg.
Gata. Mă duc acolo să încerc să deschid uşa cu forţa.
- Dr. Park, sunt Rush. Mă auzi ? - Da, sunt încă aici.
Ascultă cu atenţie.
Eli iroseşte mai mult timp şi energie cu situaţia ta decât ne putem permite.
- Mulţumesc, Eli. - Nu, nu înţelegi.
Ideea e că Eli trebuie să înceteze să-şi facă griji pentru tine
şi să se ocupe de pilotatul navei.
- Tu eşti importantă, nu-l asculta. - Porţi un costum spaţial.
Ar trebui să-ţi asigure destulă protecţie chiar şi în interiorul domului.
- Ştii asta mai bine decât mine. - Vrei să stau aici ?
- Dar plantele salvate ? - Dr. Park, lasă plantele
şi ascultă-mă cu atenţie.
În centrul compartimentului există un bazin colector.
Cât timp eşti scufundată şi bine asigurată
în timpul zborului prin stea, apa ar trebui să-ţi asigure destulă protecţie.
Chiar crezi că va merge ?
Promit.
Îmi pară rău, dar e singura cale. Rush, terminat.
Ticălosule...
Va fi bine.
Probabil a fost atrasă de activarea Porţii, apoi a recepţionat semnalele noastre radio.
Nu contează, nu putem sta.
În cele din urmă va trebui să facem ceva.
Ascultă.
Auziţi asta ?
Vin !
Toată lumea să stea pe loc, în linişte.
Acum sunt două.
Cred că au rămas şi mai multe de la atac, probabil împrăştiate pe toată planeta.
- Ce-o să facem ? - Nu ştiu, dar...
Bine.
A descoperit poziţia locotenentului. Când încep să trag, fugiţi.
- Ce faci ? - Mai sunt două planete în rază.
Da, însă doar asta e în raza navei.
N-o să stau aici aşteptând să fiu ucis.
- Hei ! - Ce faci ?
Plec naibii...
Aici James. Morrison a încercat să formeze, dar cred că l-am oprit la timp.
Negativ, una din drone vine spre voi. Opreşte radioul şi...
Ieşiţi de acolo !
- Mulţumim pentru suport, d-le. - E în regulă.
Haideţi, suntem prea expuşi.
- Aţi găsit ceva ? - Să mergem.
Am înţeles, nu vrei să faci asta ! Putem să oprim alarma, te rog ?
Mulţumesc.
Sistemele navigaţionale încep să se închidă singure.
- Ai control manual complet. - Gata.
Apropierea e bună.
Temperatura interioară a depăşit 65 °C şi creşte.
Dacă Destiny a blocat compartimentul şi nu ne lasă să-l deschidem
deoarece ştia că domul nu va rezista la trecerea prin stea ?
- Te-ai gândit deja la asta. - Am luat în considerare, da.
- I-ai spus că va fi bine. - Şi încă o cred,
însă numai dacă îţi faci treaba şi nu te mai îngrijorezi
pentru lucruri pe care nu le poţi schimba !
Fir-ar.
În regulă, să mergem.
Sunt James. Drona a ajuns aici.
Lt., ţi-am spus să păstrezi tăcerea. Sunt atrase de semnal !
Da, d-le, contez pe asta.
- Bine ţintit. - Mulţumesc.
- E cineva rănit ? - Da, Morrison.
I-am spart nasul.
- Gata, suntem în stea ! - Scuturile rezistă.
Activez colectorii.
Intrăm prea abrupt.
- Variaţia e nominală, te descurci bine. - Fluctuaţiile magnetice sunt prea mari.
- Nu ştiu dacă pot compensa. - Poţi s-o faci.
- Nu ştiu de ce am crezut că pot ! - Ştiu că poţi.
- Sunt prea multe variabile ! - Eli, eşti singurul care poate !
- Sigur ăsta e drumul, d-le ? - E o scurtătură.
- Sunteţi sigur ? - Aşa am ajuns la voi, da, sunt sigur.
Rezervele sunt la capacitate maximă.
Retrag colectorii.
Ridic nava, intru în fotosferă.
Motoarele subluminice... sunt la putere maximă !
- Ai reuşit ! - Aproape.
Am reuşit. Am trecut.
Temperatura interioară, 154 °C.
Asta e tot ?
Ar trebui să încep răcirea camerei Porţii.
S-ar putea întoarce...
- Ce ? - Domul serei a cedat.
Eli !
Ăsta a fost printat în a treia zi a atacului.
Planul era să mute Poarta dintr-un loc numit Terminus
într-o parte mai veche a oraşului.
- Bănuiesc că aici. - Nu e tehnologie să le atragă.
Din ce înţeleg, voluntari conduceau vehicule
în afara oraşului pentru a atrage dronele,
să salveze câţi mai mulţi oameni.
- D-le, bine v-aţi întors. - Bună treabă, lt.
Varro a tras.
Să plecăm înainte să mai apară şi altele.
Mai avem o jumătate de oră.
- Nu e destul timp ? - Ce e în geantă ?
Noua ta ţinută, sper.
N-am găsit un magazin de arme sau alimente,
dar am găsit o curăţătorie.
Lisa, răspunde !
Lisa, sunt Eli, sunt afară, mă auzi ?
Sunt la uşă ! Compartimentul e ventilat !
- Rush, ai auzit ? - Da, da.
Am ieşit din stea, s-ar putea să pot deschide uşa.
Vă ţineţi bine ?
Gata !
Ia-mi mâna !
Te-am prins, eşti bine.
Eli... nu văd !
- Sună diferit. - Nu-mi place diferenţa.
- Formează. - Nu, e cu 10 minute prea devreme.
Destul de aproape !
- E cald aici. - Aţi venit mai devreme.
- N-am avut încotro. - Lt. Johansen, ai un pacient în infirmerie.
- Eli e acolo cu ea. - Ce s-a întâmplat ?
Orbire, să sperăm temporară.
- În rest ? - Eli a reuşit.
I-am verificat calculele căutând greşeli, dar n-am găsit.
A fost genial. N-am mai văzut aşa ceva.
- Nu-i spune că ţi-am spus. - Ar putea fi nevoie s-o facă iar.
N-o să putem păcăli dronele iar. În plus, steaua e foarte rară, şansele...
Deci ne-am întors de unde am plecat.
Nu chiar.
Cel puţin acum avem rezervorul plin.
- Ura. - Ura.
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
Transcript www.addic7ed.com