I ett land av myter och en tid av magi.
Vilar ett kungadömes öde på en ung mans axlar.
Hans namn... Merlin.
Hors, beride tha heofenan.
- Såg du det? Röken, såg du det?! - Nej, jag såg inget.
Du var ju här! Det var magi. Jag måste tala om det för kungen!
Nej, vänta!
Säsong 2 Episod 7 - The Witchfinder -
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Engeln29 och taureane
- Var det trolleri du såg? Är du säker? - Ja, Herrn.
- Och du svär det inför din kung? - Kanske ögonen lurade dig.
Röken levde. Jag fruktade för mitt liv.
Jag tackar er för uppmärksamheten. Din lojalitet blir inte lottlös.
Tack, Herrn.
- Det här kan inte få fortsätta. - Jag ska jaga de ansvariga, far.
- Jag lovar att de blir straffade. - Nej, starkare metoder krävs.
Skicka efter häxfinnaren.
Herrn, är det nödvändiga åtgärder?
Häxfinnaren är en pålitlig bundsförvant. Hans hjälp kommer att vara ovärderlig.
Självklart.
Hur många gånger måste jag trycka in i din tjocka skalle att...
...du ska skydda din magiska hemlighet med ditt liv. Vad tänkte du på?
- Jag tänkte inte. - Tänk, gosse. Tänk!
- Det var magi och det syntes. - Du har rätt, jag är ledsen.
Vi måste gömma boken och allt som kopplar dig till trolldom.
- Vad då, nu? - Ja nu. Jag känner den mannen.
Häxfinnaren?
Jag känner honom som Aredian. Han är en kraft att räkna med.
Men jag är ingen häxa. Titta, ingen klänning eller nåt...
Jag hämtar boken.
Jag är väntad.
Är det han?
- Vad är buren till för? - Det vill jag inte tänka på.
- Var har han varit hela tiden? - Dit häxjakten för honom.
- Han gör det här i ditt namn? - Häxfinnaren tjänar ingen.
- Han lyder under egen lag. - Känner du lukten?
Känner du lukten, Uther?
Den finns överallt omkring oss. Den vidriga stanken av trolldom.
Den infekterar din stad som en smitta.
Jag välkomnar er till Camelot, Aredian. Tack för att du kom så fort.
Hoppas att jag inte kommer för sent. Var timme räknas i kriget mot trolldom.
Okontrollerad sprids den som sjukdom. Till ung och gammal, svag som stark.
De Ã¤rliga och de oÃ¤rliga. Du har blivit lat, Uther.
Du har blivit overksam. Ditt en gång så ädla Camelot är ruttet.
Du står på randen till mörk glömska.
Jag står till ert förfogande, Aredian. Riddarna hjälper dig på alla sätt.
- Du måste vara, Arthur. - Jag måste vara det.
Du är en stor krigare. Den finaste det här riket har känt.
Så du inte blir stött av att jag inte behöver dig eller dina riddare.
Trolldom kan bara bekämpas med metoder...
...finslipade över decennier av studier.
- Metoder som bara jag känner till. - Vi är tacksamma för din hjälp.
Bara tacksamhet går inte att leva på. Man måste få mat i magen också.
Jag betalar det pris du begär.
- Jag säger, god natt. - Aredian? När börjar du?
Jag har redan börjat.
Är det inte, Gaius? Jag glömmer aldrig ett ansikte.
- Inte jag heller, Aredian. - Läkare, har jag hört.
- Du har alltid varit vetgirig. - På vetenskap.
Naturligtvis!
Min assistent, Merlin. Hoppas utredningen bli givande.
- Du får ursäkta oss, vi måste arbeta. - Naturligtvis... Merlin!
Jag har några frågor till dig. Kom till mitt rum om en timme.
Du vet alltså, att häxeri har utövats i närheten av Camelot?
Ja. Jag menar... Tydligen.
- Det kan inte förnekas, med ett vittne. - Jag vet det.
Visste du också att kvinnan har namngivit dig som vittne?
- Jag har hört henne. Hon är helt säker. - Men jag var inte ett vittne.
Jag kanske hörde fel. Förnekar du att du var närvarande vid tidpunkten?
- Nej, jag var där. - Så du såg hästen framtrollad ur röken?
Jag såg röken, men det var bara rök...
- Jag såg ingenting annat. - Menar du att hon ljuger?
Jag sa att, jag såg inte vad hon såg!
Hur kan en person se nåt men inte den andra?
- Jag kan inte förklara det. - Jag kan inte heller förklara det...
Såvida det inte var du som utförde magin?
- Det var det inte. - Kan du bevisa att det inte var så?
Nej.
Det var allt.
Just nu.
Tala. Var inte rädd.
Jag... Jag hämtade vatten från brunnen, Herrn. När jag såg...
...ansiktena...i vattnet, Herrn. Fruktansvärda ansikten.
Liksom människor som drunknat... Skrikande... Skrikande...
Jag har inte gjort nåt, jag lovar.
- Berätta för dem vad du såg. - Ett troll, dansandes på kol...
Den dansade i eld. Den talade, Herrn. Mitt hjärta stannade nästan av rädsla.
Som ni har hört, min Herre. Händelsen i skogen var bara början.
Det var en trollkarl, Herrn, på torget. Varelser hoppade ur hans mun.
Vad för slags varelser?
Paddor, Herrn. Stora, gröna, slemmiga saker, stora som din knytnäve!
Trollkarlen skrattar dig i ansiktet. Magin blomstrar på gatorna i Camelot.
- Jag kan knappt tro det. - Men det är sanningen, min Herre.
Lyckligtvis har jag nyttjat all min makt för att få en snabb lösning.
- Trollkarlen... Har du en misstänkt? - Det har jag, min Herre.
Jag måste tyvärr säga att de står ibland oss, i det här rummet.
Mina metoder är ofelbara. Mina slutsatser är obestridliga.
Fakta pekar på en person och en enda person.
Pojken, Merlin.
Merlin?!
- Du kan inte mena allvar. - Det är upprörande! Du har inga bevis!
Magiska ting kan inte döljas för mig.
Jag är säker på att en grundlig genomgång av pojkens rum ger oss allt vi behöver.
Merlin?
- Jag har inget att dölja för honom. - Mycket bra. - Vakter häkta pojken.
Låt genomsökningen börja.
Försiktigt, snälla! Det är mitt livsverk!
Kamma varje centimeter. Trollkarlar är mästare att dölja.
- Det finns inget här, Aredian. - Det bedömer jag.
Där borta, bakom draperiet. - Och där, knäck den pallen.
Var noga med att kolla ihåliga ben. - Och där i burkarna.
Här!
En förtrollningsamulett.
Var du medveten om det, läkare. Att din assistent hade trolldomsredskap?
- Nej. - Arbetet är klart.
Jag måste informera kungen.
Aredian! Jag vet med säkerhet att amuletten inte tillhör Merlin.
Jaså? Vem tillhör den då?
Den tillhör mig.
Du är fri att gå.
Gaius! Vad är det som händer?
Säg ingenting. Gör ingenting. Lova mig det!
Gaius har tjänat mig med osviklig hängivenhet.
Utan hans kunskap, hans visdom, skulle jag inte sitta här i dag.
Ni har stor tilltro för honom, Herrn. Verkligen stor tro...
...då han var känd att utöva trolldom.
- Gaius? Du har fel. - Nej, Arthur. Han talar sanning.
Jag är väl medveten om hans förflutna, men klar på att han slutat med trolldom.
- Tills nu. - Det vet vi inte. Amuletten du fann...
...kunde vara ett dumt misstag.
- Eller är han tillbaks i gamla vanor. - Han måste få en chans i alla fall.
Varför?
Det finns ett säkert sätt att fastställa hans skuld.
Dina metoder är effektiva, Aredian.
Men Gaius är en gammal man, och klarar inte en sån...behandling.
Det är enda sättet att ta bort allt tvivel.
- Vilken tid är det? - Tid för dig att bekänna.
Amuletten var en relik från förr, en minnessak.
Men sånt är förbjudet och ger smärta och dödsfall, vet du väl?
Det var fel att behålla den. Jag är mycket ledsen för det.
Det är en bra början. Det är en utmärkt början.
Men inte tillräckligt, är jag rädd. - Vakter!
Var samvetet rent när du utövade magi vid den stora utrensningen?
- Jag utövar inte magi sedan många år... - Din assistent har ting för trolldom...
- Det tillhör mig... - Så om någon skulle utövar magi...
- ...är fiende det till kungen... - ...Samvetet är rent.
- Jag vill ha ett glas vatten, tack. - Det ska du få...när du har bekänt.
Då kommer jag att dö av törst, Aredian.
Vad är fel, unge trollkarl? Du ser så blek ut.
Jag gjorde en dum sak. En dum, dum sak!
- Och nu kommer Gaius att dö för det! - Gaius betyder inget för mig.
- Men han betyder mycket för mig! - Berätta vad som hänt.
En häxfinnare har kommit. Han grep Gaius för trolldom, men jag är trollkarlen.
Ja, jag antar att du är det.
- Jag erkänner. Bara det räddar honom. - Så fortsätter din dumhet.
- Jag offrar inte en vän i mitt ställe! - Modigt talat, men Gaius är redan dömd.
Om du bekänner till häxfinnaren, bränner han er båda istället.
Men det är mitt fel. Förstår du inte?
Alltför väl, unge trollkarl. Men förstå det här...
...om du skulle dö, skulle du riskera livet på alla som behöver dig.
Det måste finnas nåt jag kan göra. Det måste det göra.
Snälla, hjälp mig.
Merlin, jag ser att du är bekymrad över det här.
Men jag kan inte hjälpa dig... för jag vet inte hur.
Jag kan inte bara stå och se på när Gaius dör.
- Det kan jag inte! - Jag är ledsen.
Du är en förrädare och en bedragare. Häxeriet är din enda herre.
- Jag tjänar bara min kung. - På vilket sätt har du tjänat honom?
Du har ljugit och brutit hans lagar. Du har svikit hans förtroende.
Jag har räddat hans liv, vårdat hans skyddsling, och skyddat hans ende son!
Du har behandlat hans skyddsling?
Jag har försökt hjälpa alla behövande. Det är en läkares plikt att göra det.
- Lady Morgana? - Bland andra.
- Mot vilken sjukdom var behandlingen? - Hon...hon lider av mardrömmar.
- Jag förstår. - Det är min plikt att behandla i...
Du verkar angelägen att byta ämne.
Jag kanske borde förhöra henne själv.
Ni behöver inte vara orolig. Jag tänker inte uppehålla er länge.
Det är bara en liten detalj... jag vill klargöra.
Är det sant att du har fått behandling mot mardrömmar?
Och det var Gaius, hovläkaren. som utförde behandlingarna, brygderna?
Ja.
Jag är ledsen, kan du tala högre?
Ja.
Tack. Du kan gå.
Jag antar att du inte råkar veta vad det var i dryckerna?
- Åh, nej. - Du är ju ingen läkare, trots allt.
Så, dessa drycker kunde ha varit magiska-
-och dina drömmar produkten av ett förtrollat elixir?
- De fanns innan Gaius behandlade mig. - Har de blivit bättre eller sämre-
-sen Gaius började behandla dig?
- Värre. - Som jag trodde.
Tack. Du har varit till stor hjälp.
Gaius?
- Är du beredd att bekänna? - Jag vill hellre dö först.
Bra. Och dö ska du. Men inte ensam. Du får sällskap.
Merlin och Lady Morgana följer dig i lågorna.
Nej! Det här är ett trick.
Du har fördärvat dem. De måste stå till svars inför kungen. Om inte...
Om inte vad?
Bekänn! Bekänn!
Jag är en trollkarl, Herrn.
Jag är ansvarig för att ha trollat fram röken.
Jag är skyldig till att ha utövat magi i Camelot.
Trollen och ansiktena i brunnen...
Jag är trollkarlen som trollade fram paddan ur hans mun.
Du har svikit mig, Gaius.
Du har svikit dina vänner.
Men framför allt har du svikit dig själv.
Enligt Camelots lagar måste jag döma dig...
...till döden.
Trollkarlen kommer renas från magi med hjälp av eld!
Han skall brännas på bål i morgon i gryningen!
Ta lärdom av den här läxan!
Du är en lögnare!
- Du är en lögnare! - Jag tar itu med det här.
Jag vet att du är upprörd och arg. Jag tänker inte kasta dig i fängelse.
Vad tänker du göra?
Jag tänker bryta mot lagen.
- Jag kan bara ge dig ett par minuter. - Det fanns inget jag kunde göra...
Jag förstår.
- Att Uther kunde göra så här mot dig. - Han hade inget val-
-när Aredian hittade amuletten... - Jag visste inte att du hade nåt sånt.
Den är inte min. Jag försökte skydda dig.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Du behöver inte säga något.
Jo, det behöver jag. Amuletten är inte min heller.
- Hur kom den dit? - Aredian. Är enda förklaringen.
Om jag kan bevisa att han planterade den, är du räddad!
- Du måste släppa det här. - Jag har en chans att bevisa det.
- Jag måste ta den chansen. - Nej, det måste du inte.
Jag förstår inte.
- Vill du dö? - Jag vill inte att du ska dö.
Du dör om du kommer för nära Aredian.
Han kommer att manipulera dig.
Och utan att du förstår det, riktas misstankarna mot dig.
Du måste släppa det här.
Måste jag släppa dig?
Att göra något annat skulle vara självmord.
Gaius. Jag hoppas att du har fått litet lättnad, nu när din pina är över.
Din oro är rörande, Aredian.
Kan du gå ut ur min åsyn?
- Jag trodde att du vill höra nyheten. - Vilken nyhet?
Mina utredningar har börjat.
Du har ju redan dragit ur mig min bekännelse.
Då återstår bara Merlin och Lady Morgana.
- Men vi träffade ett avtal! - Jag köpslår inte med trollkarlar.
Merlin? Han släpper inte taget! Häxfinnaren förhör Morgana igen.
- Hon är nära bristningsgränsen. - Han bryter ner en-
-och till slut bekänner man även om man inte är skyldig. Gaius blev lurad.
- Aredian planterade amuletten. - Varför då?
Han betalas för att fånga trollkarlar.
Så länge han får en bekännelse, får han sina pengar.
Vad kan vi göra utan bevis?
Skaffa några.
Tospringe...
Daefte thaet bädd...
- Fortsätt att leta. - Vi vet inte om blomman betyder nåt.
Nej, men det är allt vi har.
Här. Belladonna.
"För att lindra sår, allergier och muskelinflammation". Det är hopplöst.
"Under vissa förhållanden, kan en tinktur av blomman ge hallucinationer."
Det var inte magi Aredians vittnen såg, det var syner.
Det låter troligt. Om han fejkar bevis... Hur kan vi bevisa det?
Han är smart nog att inte ge dem direkt.
Vittnena måste ha fått det från någon annan.
- Det kunde ha varit från vem som helst. - Finns det nåt de har gemensamt?
- De var alla kvinnor. - Det säger oss inget.
Vad är det bara kvinnor skulle köpa? Saker som gör dem vackra.
Gwen?
- Säljer ni tinkturer av belladonna? - Vad handlar det här om?
Jag tror jag har lite någonstans.
Vad ni ska ha ögondroppar till mitt i natten, vill jag inte veta.
Kvinnor använder dem för att göra sina ögon vackrare.
Jag fick den från min leverantör.
- Fick du den inte från någon annan? - Nej.
- Nu vill jag gå och sova. - Aredian gav dig belladonnan, eller hur?
- Jag vet inte vad du pratar om. - Gaius kommer att avrättas i morgon.
- Det har ingenting med mig att göra. - Aredians vittnen såg syner-
-som gjordes av belladonnan i dessa ögondroppar.
Om vi kan bevisa det här, har vi en chans att rädda Gaius.
Han...tvingade mig att sälja det.
Han sa att han skulle döda mig om jag sa nåt till någon.
- Det var Aredian? - Ja. Det var han.
- Tack. - Tack.
Vi har allt vi behöver. Vi har också ett vittne.
- Det är våra ord mot Aredians. - Vi har inget val!
- I gryningen kommer Gaius att vara död! - Vi ger Uther nåt han inte kan förneka-
-nåt som inte ens Aredian kan prata sig ur.
Jag skyndar mig så fort jag kan!
Hly...
Hlyste min nexte bebod...
Ceolwaerc...
Kom igen, Merlin. Kom igen...
God morgon, Gaius.
- Allt är på plats. - Gaius har redan lämnat fängelsehålan!
Då...får vi fördröja avrättningen!
- Jag ska tala med Arthur. - Nej!
Lämna Arthur till mig.
Ta det lugnt! Visa honom lite respekt!
Ursäkta mig... Ursäkta mig...
Jag måste komma fram...
Arthur! Arthur, du måste stoppa det här.
- Merlin har bevis att Gaius är oskyldig! - Far har redan förkunnat domen.
Du kan göra det rätta, Arthur Pendragon!
Du kan visa tro på en lojal vän, eller titta på när en oskyldig man dör.
Du gjorde det med min far. Vill du låta det hända igen?
Du kan sluta titta på mig så där. Jag vet att jag bara är en tjänare.
Jag trodde du var en prins, så börja bete dig som en.
Vänta!
Vittnena såg bara hallucinationer...
...inducerade av belladonnan i dessa ögondroppar.
Och ni har köpt belladonnan från den här mannen?
Varifrån fick du den?
Var inte rädd. Ingen kommer att skada er här.
- Häxfinnaren... Han gav dem till mig. - Sa han vad den var till för?
Nej. Bara att om jag inte sålde den, skulle han bränna mig på bål.
- Hur svarar du på dessa anklagelser? - De är absurda.
Pojken har diktat ihop dessa lögner i hopp om att rädda sin herre.
- Då kan vi genomsöka dina rum då? - Tyst! Du har ingen talan här.
Fader, låt oss lösa det här en gång för alla.
Om det Merlin säger är fel, då får han ta konsekvenserna.
Men om det ligger någon sanning i vad han säger...
Jag har inget att dölja.
- Ni slösar bort er tid. - Skåpet där borta.
Dessa saker tillhör inte mig!
Det här är ett trick!
Den där pojken intrigerar mot mig!
Trollkarl!
Tänk noga efter vad du gör.
Du kommer aldrig levande från Camelot.
Det kommer jag om du värderar livet på din skyddsling.
Forbearnan!
Gaius.
Jag är glad att jag hittade dig här.
Det är jag också. Jag trodde att jag aldrig skulle få se dessa rum igen.
Om någonting skadades i letandet-
-ersätter jag det gladeligen. - Det är vänligt av er, min Herre.
Aredian... Jag kan fortfarande inte tro att han var en trollkarl.
Jaså.
Varför ville du träffa mig?
Jag...
Jag ville säga, att jag är ledsen om du led av hans gärning.
Jag led av din gärning. Han arbetade för er, min Herre.
- Han följde bara dina order. - Men jag blev vilseledd...
Du vilseledde dig själv.
Du ser fiender där det är vänner. Du ser trollkarlar där det är tjänare.
Jag är inte den första som felaktigt blivit anklagad i ert krig mot magi.
Alla har inte haft samma tur som jag.
Jag försäkrar er, Gaius, att nåt sånt här kommer inte att hända igen.
Jag hoppas att det är sant. För allas vår skull.
Nu, om ni ursäktar mig, Jag har arbete att göra.
Hur visste du att han dolde bevis i sitt rum?
- Det var bara en misstanke, faktiskt. - Och paddan?
- Jag...kan inte förklara. - Jag kan knappt förklara det själv.
Om du inte... satte den där.
Okej, Gaius, kör till...
- Jag lovar att inte rädda ditt liv igen. - Lovar du?
Ärligt talat, Merlin, paddan var att gå för långt.
Jag vet. Du skulle ha sett hans uppsyn!
Mitt namn är Morgause.
Du tror att Morgause känner till omständigheterna kring Arthurs födelse?
- Jag fruktar det mer än nåt annat. - Vad vet hon om min mamma.
Vi kanske ska vända tillbaka. Skogarna kan vara fulla av Odens män.
- Du är en hycklare och lögnare! - De kommer att döda varandra!
SSG - SweSUB Group © Engeln29 och taureane - www.SweSUB.nu