‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים של "מניפסט"...‬
‫מרקו.‬
‫לעולם לא אשכח מה המייג'ור עשתה.‬
‫הניסויים הנוראיים האלה.‬ ‫הקשר שהיה לך עם הבן שלי.‬
‫כשמצאתי את דרכי לכאן,‬
‫כולם אמרו לי שהגעתי לאחר חמש שנים.‬
‫חשבתי שאני מאבד את שפיותי.‬ ‫מישהו הזעיק את המשטרה.‬
‫זה בסדר. אתה מוגן עכשיו.‬
‫משטרת ניו יורק.‬
‫היי, אני וסקז מתחנת 129. תרגיע, גבר.‬
‫הוא לא פגע באיש.‬ ‫-למי אכפת?‬
‫הוא נוסע.‬
‫אתה יודע מה אתה צריך? קריאת טארוט.‬
‫- עולם - שוטה -‬
‫לך, אדוני, יש עתיד בר מזל.‬
‫אני בר מזל.‬
‫אל תפחד, חבר.‬
‫נתמודד עם זה.‬
‫אני מקווה שהתוצאות יותר טובות.‬
‫נתנו לך את טיפול האימונותרפיה ‬ ‫של סאנבי בחודש האחרון.‬
‫הגוף שלך לא מגיב.‬
‫הסרטן התקדם.‬
‫במהירות.‬
‫מה יקרה עכשיו?‬
‫לך הביתה. תנוח.‬
‫תהיה עם המשפחה שלך.‬
‫לא.‬
‫נדאג שמצבו ישתפר. נחזק אותו.‬
‫מתי הוא יוכל להתחיל טיפול נוסף?‬ ‫-אני חוששת שעברנו את השלב הזה.‬
‫אנחנו אף פעם לא יכולים ‬ ‫להיות בטוחים ביחס לצירי הזמן,‬
‫אבל סביר להניח ‬ ‫שמדובר בימים יותר מאשר בשבועות.‬
‫בטח יש משהו שתוכלי לעשות.‬ ‫כבר הצלת אותו פעם.‬
‫אלכס עשתה כל מה שאני הייתי עושה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא.‬
‫אנחנו לא ניכנע, בסדר?‬
‫כל יום שנוכל לקנות הוא יום נוסף ‬ ‫שבו נוכל לחשוב איך לנצח את זה.‬
‫לפעמים, על אף שאנחנו כל כך רוצים,‬
‫אי אפשר לקנות יותר זמן.‬
‫נדאג שקאל ירגיש בנוח. נמצא לו הוספיס.‬
‫מורפיום.‬
‫נדאג שתהיה לו מיטת בית חולים בבית.‬
‫עליכם ליידע את המשפחה‬
‫כי אתם תזדקקו זה לזה.‬
‫נוכל לשמור על זה בינינו?‬
‫הערב אמור להיות הערב של מיק וזיק,‬
‫ואני לא רוצה שכולם יחשבו שאני הולך למות.‬
‫אנחנו לא צריכים לספר להם כי אתה לא תמות.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫זה עינוי.‬
‫הקיצוץ שלך משתפר.‬ ‫-אתה אומר את זה כי אני בוכה.‬
‫אני מכיר תרופה טובה לדמעות בצל.‬
‫עוד אחת, בבקשה.‬
‫היי. הכול בסדר?‬ ‫-היי.‬
‫סליחה, אני לא יכול להפסיק לחשוב על זה.‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬
‫בנוגע לעבודה במרשם?‬
‫דריאה הצליחה להשתלב שם.‬ ‫אבל אין לי כישורים לפוליטיקה כמו שיש לה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני לא מרגיש שאני יכול שוב‬ ‫להתחזות לשונא נוסעי 828.‬
‫אתה צריך לחזור להיות בלש.‬
‫כן. אבל ככה?‬
‫תראה, הקרבת כל כך הרבה.‬ ‫אנחנו יודעים מה אתה חושב באמת.‬
‫היי, גבר. איך הרגל?‬ ‫-היי.‬
‫משתפרת מיום ליום,‬ ‫אבל לא רציתי יותר לדחות את החגיגה.‬
‫אוי, חרא. סליחה, חברים. טעות שלי.‬ ‫הייתי צריך להתקשר לפני שבאתי.‬
‫אתם חוגגים. מה? שלוש שנים?‬
‫יום נישואים שמח.‬
‫יש לנו מספיק אוכל. אולי תישאר?‬
‫בוא.‬
‫תודה, אחי.‬
‫- מקדש הבונים החופשיים של מסדר האומגה -‬
‫היי. תטאטא שם.‬
‫קנרוי, יש לך אש?‬
‫קנרוי!‬
‫אחד הוותיקים רוצה לעשן אחרי האוכל.‬
‫אסור לעשן. אתה מכיר את החוקים.‬
‫רובנו מגיבים לשמם בעשר מתוך עשר פעמים,‬
‫אבל אתה בערך בשמונה מתוך עשר.‬
‫אז מה הסיפור?‬
‫השמיעה שלי לא כל כך טובה.‬ ‫-בטח. ממה אתה בורח?‬
‫אני כאן לעזור כמוך.‬
‫תגיד לאיש שהוא יכול לעשן בחוץ‬ ‫במרחק של לפחות 15 מטר מהדלת.‬
‫תגיד לו אתה, קנרוי.‬
‫אני לוקח הפסקה.‬
‫- הכניסה אסורה -‬
‫כן.‬
‫אתה בטוח שזה בסדר?‬
‫זה בסדר. זאת חגיגה.‬
‫בסדר.‬
‫בבקשה.‬ ‫-יופי.‬
‫טוב.‬ ‫-הנה.‬
‫תודה.‬
‫אני רוצה קצת מזה.‬ ‫-עדיף שלא, חבר.‬
‫שוטר רע. ‬ ‫זאת עוד סיבה שאני לא רוצה להיות הורה.‬
‫בחייך, אבא.‬
‫לגימה לא תזיק.‬
‫בסדר.‬
‫לחיי אחותי.‬
‫הסלע שלי.‬
‫לחיי זיק, אחי. הסלע של מיק.‬
‫ולפעמים הסלע שלי.‬
‫אני חושב שאנחנו מנסים להגיד שאתה סלע.‬
‫יחד, הראיתם לנו איך לחיות את ההווה.‬
‫ואיך לאהוב.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫טוב, בתור מישהי שעדיין מחפשת את האדם שלה,‬
‫אתם מעניקים לי תקווה.‬
‫אז נרים כוס לחיי אושר ותקווה.‬
‫כן. לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫עוד ברכה.‬
‫אני פשוט אקרא לילד בשמו.‬
‫לא תמיד הייתי בעד הזוג הזה.‬
‫באמת?‬
‫אבל הגבר הטוב ביותר ניצח.‬ ‫וכך גם האישה הטובה ביותר.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫מיקלה ואני אסירי תודה מעומק ליבנו‬ ‫על יום השנה הזה שחשבנו שלעולם יהיה לנו.‬
‫תודה מיוחדת לקאל על שהפגיש בינינו.‬
‫נכון בהחלט.‬ ‫-נכון! לחיי קאל!‬
‫לחיי קאל.‬ ‫-לחיי קאל.‬
‫בסדר. מה פספסנו?‬
‫אוליב, לא ראית כלום?‬
‫לא. למה שאראה משהו בקריאה שלכם?‬
‫כי את היית בה.‬ ‫-אוליב הייתה בקריאה שלכם?‬
‫כולכם הייתם בה.‬
‫לי לא הייתה קריאה.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-אני לא יודעת. אני רק...‬
‫הייתה לה תחושה מבשרת רעות.‬ ‫אני חושבת שזמננו הולך ואוזל.‬
‫זה נכון.‬
‫בסדר. היה לי קשה להבין מי נמצא שם בהתחלה.‬
‫אני חושבת שראיתי אתכם יושבים במושבים שלנו,‬ ‫זה היה...‬
‫מבעית.‬
‫ואז המטוס התחיל לצלול.‬
‫אני חושב שראיתי כפתור קריאה נדלק.‬
‫יש נוסע שזקוק לעזרתנו.‬
‫יותר מאחד. ראיתם את האדם באחורי המטוס?‬ ‫-זה היה תומס. זוכרים את הנוסע הסמוי?‬
‫הוא ניסה לפתוח את צוהר המטען‬ ‫כאילו שחייו תלויים בו.‬
‫עוד שמפניה, מישהו?‬
‫לוחות הנוסעים.‬ ‫-כן.‬
‫רק סחרחורת מהיין.‬
‫לכו. אנחנו ננסה לגלות ‬ ‫מי לחץ על כפתור הקריאה.‬
‫זה התומס שראית?‬
‫צריך לדבר איתו. לבדוק מה הוא עשה בקריאה.‬
‫אולי זה לא פשוט.‬ ‫בת'אני איבדה קשר איתו לפני שנה.‬
‫הוא עבר כל כך הרבה.‬
‫נמלט מאיומים על חייו בג'מייקה.‬
‫הגיע לניו יורק לאחר חמש שנים,‬ ‫ואז החבר שלו, ליאו, נעלם.‬
‫אם תומס נעלם, הוא בוודאי ירד למחתרת.‬
‫איך מוצאים אדם בלתי נראה?‬
‫מיק?‬
‫אני עדיין לא מקבלת קריאות.‬ ‫אז אפשר לקבל קצת עזרה?‬
‫המחט הסתחררה. עכשיו היא לא מכוונת צפונה.‬
‫אולי המצפן מוביל אותנו לאיפשהו.‬
‫או למישהו.‬ ‫-או לנוסע סמוי בלתי נראה.‬
‫רק רגע. אני אעזור לך.‬
‫זה בסדר. עזוב. אני אעזור לך.‬
‫הנה.‬
‫קדימה.‬
‫לא.‬
‫אתה לא חייב לסבול, קאל.‬
‫עליי להיות מסוגל לחשוב כדי לפתור ‬ ‫את הקריאה. אני רוצה לעזור עם "סירת ההצלה".??
‫משככי הכאבים יעזרו לך להרגיש טוב יותר.‬ ‫-מה אם הקריאה תעזור לי?‬
‫מה אם אני אוכל לעזור לעצמי?‬ ‫אבא, זאת הבחירה שלי.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, בוס. ‬ ‫בוא נברר מי לחץ על כפתור הקריאה.‬
‫זה היה ליד המקום‬ ‫שבו התיק הגדול נפל מתא האחסון.‬
‫בסדר, זאת שורה מספר שבע.‬
‫למה לא ראיתי את זה?‬ ‫-האור נדלק ממש בסוף הקריאה.‬
‫בצד השני של המטוס. במושב חלון.‬
‫זה מושב 7-אף.‬
‫שם ישב מרקו ולרייב.‬ ‫-עליי להיפגש עם מרקו.‬
‫אין מצב שאחשוף אותך לחיידקים‬ ‫שעלולים להיות במוסד הזה.‬
‫אם אוכל לעזור לסירת ההצלה ‬ ‫לעזור לנו לשרוד, אז זאת חובתי.‬
‫בחייך. בבקשה תירגע.‬
‫אם אני לא אלך, אז אתה צריך ללכת.‬ ‫-אני לא אעזוב אותך.‬
‫אני אלך.‬ ‫-אני אלך.‬
‫זיק, בטוח?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫טוב, אז שנינו נלך.‬
‫בסדר. תיידעו כשתמצאו אותו, ותתקשרו...‬
‫לא. תוכלו להביא את מרקו לכאן?‬ ‫-זה לא רעיון טוב.‬
‫אני צריך לדבר עם מרקו. אני בטוח.‬
‫הם לא יאפשרו לקחת מטופל לטיול בחוץ.‬
‫אנחנו ננסה.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫כן, אין לי מושג למה‬ ‫מוגלגית כמוני מופיעה בקריאה.‬
‫גם אני לא.‬
‫אז יש התקדמות בנוגע לספיר האומגה החמקמקה?‬
‫ייתכן שמצאתי אזכור שלה‬
‫בתרגום של יומן סוחר מיירבאן מהמאה ה-19.‬
‫מה כתוב בו?‬
‫הוא נפגש עם אדם ממסדר סודי בשם "אומגה",‬
‫ומטרתם היחידה של חברי המסדר‬ ‫הייתה להגן על ספיר מיסטי.‬
‫טוב, זאת התחלה.‬
‫אלא שאז שביל העקבות התפוגג.‬
‫נמצא אותה.‬
‫מתי?‬
‫מתי? כי אנחנו מחפשים כבר שבועות.‬
‫הדברים האלה לוקחים זמן. את יודעת.‬
‫מה העניין?‬
‫לפי האגדה, הספיר האלוהי‬ ‫העניק לאורקל מדלפי כוחות עצומים.‬
‫אז רק תאר לעצמך מה נוכל לעשות איתו.‬
‫למשל, לעזור לקאל.‬
‫אולי.‬
‫כי אני לא יודעת כמה זמן‬
‫נשאר לקאל.‬
‫נקווה שהדבר הישן הזה יודע לאן הוא מכוון.‬
‫ממש לא נעים לי ‬ ‫לקחת אותך מיום הנישואים שלך.‬
‫לא, מצאנו את תומס ביחד בפעם הקודמת.‬
‫רגע. אני חושבת ‬ ‫שהמצפן אומר לנו להיכנס לבניין הזה.‬
‫כבר היינו כאן פעם.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה חדר הדוודים שבו הסתרנו את תומס.‬
‫אולי הוא חזר.‬
‫מה אתה עושה כאן למטה? הכניסה לכאן אסורה.‬
‫וואו! זה תחביב שלך? לעקוב?‬
‫אני מנסה לגלות מה מסתתר במבוך המפחיד הזה.‬
‫גם אתה, קנסטר?‬
‫ירדתי לכאן כדי למנוע ממך‬ ‫להיכנס למקומות אסורים.‬
‫ולגנוב! אסור לך לעשות את זה.‬
‫בחייך.‬
‫שנינו יודעים שמי שבנה את המקום הזה היה ‬ ‫סתום בכסף שהרוויח על גבם של אנשים כמו?
‫אריח ישן לא יחסר להם.‬
‫תחזיר אותו, או שאתקשר למשטרה.‬
‫מה אם אספר לך שהסתירו כאן אבן כל כך חזקה,‬ ‫עד שניתן באמצעותה להגשים חלומות?‬
‫שטויות במיץ.‬
‫אתה בחור מאמין, נכון?‬
‫טוב, אני יודע משהו על ניסים. ‬ ‫הייתי בטיסת 828.‬
‫באמת?‬
‫ובכן, אני מקבל הודעות ‬ ‫ממה שאתה אולי קורא לה אלוהים.‬
‫והיא מדריכה אותי, לעתים בזעף,‬
‫ואומרת לי שאני צריך להיכנס בדלת הזאת.‬
‫תתקשר למשטרה.‬
‫או...‬
‫שתראה מה יש בצד השני?‬
‫זה בהחלט מאכזב.‬
‫אני לא מבינה. ‬ ‫למה שהמצפן יוביל אותנו לחדר ריק?‬
‫סאנבי, תתרחקי!‬
‫תראו מי כאן. ווטסון והולמס.‬
‫אז מי הבחור הזה?‬
‫חבר.‬
‫כי יש לך חברים? מה אתה עושה כאן, איגן?‬
‫מה דעתך? מה שאתן עושות כאן.‬ ‫עוקב אחר קריאה, נכון?‬
‫מה היה בקריאה שלך?‬
‫- ליאו -‬
‫אז זה משחק ב"תראי לי ואראה לך"?‬ ‫-כן, בערך. רוצה להיות ראשון?‬
‫מי כתב את זה?‬
‫נוסע. שמו תומס.‬
‫כשהוא נחת בעיר, הוא חיפש את אהבת חייו.‬
‫הם היו אמורים להיפגש ליד מזרקה.‬ ‫-מזרקת מלאך המים...‬
‫אבל הוא לא היה שם.‬
‫אתה ליאו.‬
‫ידעתי! אתה ממש לא נראה כמו קנרוי.‬
‫מה קרה...‬
‫איפה היית?‬
‫כשהמטוס נעלם,‬
‫חשבתי שאלוהים רוצה להפריד בינינו.‬
‫להעניש אותנו על אהבתנו.‬
‫אני מקווה שאתה מבין שזה לא נכון.‬
‫אני חולם עליו בכל לילה.‬
‫לא נעים לי להרוס את הרגע המלודרמטי,‬ ‫אבל המצפן שלך לא מתנהג כמו מצפן.‬
‫הוא מכוון ישר ללב.‬
‫חכה, איגן! לא!‬
‫עצור!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אתן לא רואות? המצפן מכוון את הדרך לספיר.‬
‫ברצינות?‬ ‫-לוגאן ואני היינו שותפים לתא בכלא.‬
‫לוגאן סטריקלנד מטיסת 828?‬ ‫-לוגאן סטריקלנד מדריך הפילאטיס.‬
‫כן, זה מטיסת 828. הוא סיפר לי על המצפן.‬
‫הוא אמר שקיבל אותו בירושה ‬ ‫אבל לא מסר פרטים.‬
‫אני קיבלתי את הגרסה המורחבת.‬
‫סבא רבא ארנולד, בעל המצפן המפורסם הראשון,‬ ‫היה גם בונה חופשי.‬
‫אחד הבניינים שהוא בנה היה המבנה הסמוך:‬ ‫"מקדש הבונים החופשיים של מסדר האומגה".
‫חדר הדוודים היה בוודאי חלק מהמבנה בעבר.‬
‫הציור הזה נראה מוכר.‬
‫הוא צייר לב מעל לב אחר.‬
‫כאילו שתומס ניסה להראות לנו את הדרך אליו.‬
‫חידה שנחצבה באבן על ידי סבא רבא של לוגאן.‬
‫יש עוד.‬
‫אתה באמת חושב שזה יוביל אותנו לספיר אומגה?‬ ‫-אני בטוח בזה.‬
‫קצת עזרה, בבקשה?‬
‫הדבר הזה שם. תזיז אותו.‬
‫לא אוכל להרשות גישה ללא אישור‬ ‫למטופל מטיסת 828.‬
‫המרשם מקפידים מאוד בעניין הזה.‬
‫ובכן, זהו מקרה חירום.‬
‫אז למה לא קיבלתי הודעה על כך?‬
‫טוב, תתייחסו לזה כאל הודעה.‬
‫למרקו ולרייב יש חשיבות לחקירה שמתנהלת.‬
‫לא, זה לא הגיוני. ‬ ‫הוא נתון בתרדמת כבר שנים.‬
‫אני בטוח שידוע לכם שהפרעה לשוטר ‬ ‫היא עבירה שעלולה להסתיים במעצר.‬
‫בחייך, וסקז. ‬ ‫זיין רק עושים את עבודתם, נכון?‬
‫אני מציע שיעשו עבודה טובה יותר.‬
‫מאז שהגעתי לכאן, ‬ ‫הבחנתי בהפרת נוהל אחד או שניים.‬
‫אני מקווה שזה לא משהו ‬ ‫שעלול לסכן את המטופלים.‬
‫הוא ממש קפדן ביחס לכללים.‬
‫נחזיר אותו לפני עלות השחר. מקובל?‬
‫זה מסובך.‬
‫אם יש בעיה, תוכלו להתקשר למרשם בעצמכם.‬
‫כי מישהו מכם יבוא איתי לתחנה הערב.‬
‫זאת בחירה שלכם.‬
‫גודל השיבוצים בקיר תואם לאריחים שלי.‬
‫האריחים הגנובים.‬
‫מושאלים.‬
‫הציורים האלה נראים מוכרים.‬ ‫אני חושבת שהחידה הזאת גדולה יותר.‬
‫בא לך לשתף?‬
‫היי, תראו מה מצאתי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אין מצב.‬
‫- קלפי אל-זוראס ‬ ‫קיסרית -‬
‫חפיסת הטארוט של אל-זוראס.‬
‫הציורים תואמים לקלפים בצורה מושלמת. ‬ ‫דודה מיק, איפה את?‬
‫סיפור ארוך, אבל אני חושבת שזה ציד מטמון‬
‫שנועד להוביל אותנו לספיר...‬ ‫-אומגה.‬
‫כן, אולי.‬
‫תוכלי לשלוח צילום של כל הקלפים?‬ ‫לדעתי, זאת מפה.‬
‫כן. שולחת עכשיו.‬
‫כן.‬
‫טארוט? בבקשה, תגידי שאת מתלוצצת.‬
‫הספרות הרומיות תואמות לאלה ‬ ‫שעל קלפי הטארוט. לא ייתכן שזה צירוף מקרים.‬
‫אולי עלינו לחבר את התמונה למספר המתאים.‬
‫רק שלרומאים אין אפס, גאון.‬
‫בחפיסת הטארוט של אל-זוראס יש.‬ ‫-קלף אפס. "השוטה".‬
‫אה! זה בבירור הקלף שלך.‬
‫אני אעשה את זה, אחי.‬
‫אם אתה מתעקש.‬
‫טוב, אז מה עכשיו?‬
‫קאל!‬
‫רק רגע. אני מחזיק אותך.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫אתה בסדר? מה קרה?‬
‫רק רציתי את השלט.‬
‫אני מביא לך את השלט, ‬ ‫המים, החטיפים, הכול. אתה רק תנוח, סגרנו?‬
‫אבא, אני בסדר.‬ ‫רק חטפתי סחרחורת לרגע.‬
‫יש לנו את המורפיום.‬
‫לא, אני... מרקו אפילו עדיין לא כאן.‬
‫עליי להישאר ערני. ‬ ‫הוא זקוק לי. וגם סירת ההצלה.‬
‫לא הכול מוטל על כתפיך, קאל.‬
‫בסדר? אתה מתאמץ מדי.‬
‫תן לי לעזור.‬
‫אז אולי באמת תביא לי מים?‬
‫לשירותך.‬
‫- מספר חסוי -‬
‫"צדק", שמונה. שתים עשרה, "האיש התלוי".‬
‫היי. יש לי הרגשה שזה אישי.‬
‫הכול סובב סביבך, מה?‬
‫היי.‬
‫הם כאן.‬
‫קדימה. בוא נושיב אותך.‬
‫תודה, חברים.‬ ‫-שוטר טוב, שוטר רע. עבודת צוות.‬
‫כן.‬
‫לא ראיתי אותו מאז המטוס.‬
‫הוא ליטף לי את הראש.‬
‫הוא נראה רגוע יותר איתך מכפי שהיה בנסיעה.‬
‫הוא נושם עמוק יותר, לאט יותר.‬
‫אולי אנחנו עדיין מחוברים איכשהו.‬
‫הוא נראה עצוב.‬
‫קאל.‬ ‫-קאל, תיזהר.‬
‫מרקו לא יפגע בו.‬
‫אני די בטוח שזה לא קרה בעבר.‬
‫כשדמעה זלגה מעינו, ‬ ‫האח הסיעודי התקשה להאמין.‬
‫כאילו שהוא רואה משהו.‬
‫הוא צריך עט ונייר.‬ ‫תראו את תנוחת האצבע שלו.‬
‫כמו בפעמים שלא יכולתי לבטא את הקריאה שלי.‬ ‫אולי הוא מנסה לצייר.‬
‫היי.‬
‫הוא צייר את הקווים האלה ואז… ‬
‫כלום.‬
‫כן.‬
‫אולי הוא סיים לצייר.‬
‫אני לא חושב.‬
‫אבא הנחמד עוזר.‬
‫תודה.‬
‫מרקו רוצה משהו.‬
‫אנחנו זקוקים לצבעים של עדן.‬
‫לפעמים כשקיבלתי קריאות,‬ ‫התחושות נראו לי כמו צבעים.‬
‫זה עזר לי לעשות את הצעד הבא.‬
‫תנסה צבע אחר.‬
‫זה מצליח.‬
‫האם זה...‬
‫הר געש?‬
‫זה לא סתם הר געש.‬
‫תם ונשלם.‬
‫טוב, אבל בחפיסה של אל-זוראס ‬ ‫יש עוד קלף אחד.‬
‫קלף "העולם".‬
‫הם תואמים.‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אולי משום כך כולנו היינו באותה קריאה.‬
‫המסעות שלכם הולכים יד ביד.‬
‫היי. פתרנו כל מה שאנחנו יכולים,‬ ‫אבל חסר לנו רק...‬
‫קלף העולם. הקלף שמצויר עליו הר געש.‬
‫איך ידעת?‬ ‫-מרקו צייר את זה.‬
‫רגע. מרקו יכול לצייר?‬
‫כן, והצלחנו לגלות מה זה היה, הודות לקאל.‬
‫אז ידוע לנו שאנחנו זקוקים לקלף העולם ‬ ‫כדי לפתור זאת, אבל מה עכשיו?‬
‫יש משהו אחד שונה בציור של מרקו.‬
‫זאת אש.‬
‫זה אומר לכן משהו?‬
‫יודעים מה? אולי. אני אחזור אליכם.‬
‫בסדר, הבחנתי בסורג הזה קודם.‬
‫גם אני.‬
‫כן, זה משולש.‬
‫אולי זה מעיד על הר געש?‬
‫למישהו יש אש?‬
‫אחי.‬
‫אה, לי יש.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים.‬
‫היא הייתה על הלוח של בן.‬
‫היא גוססת.‬
‫יש משהו שם בפנים.‬
‫זה יכול להיות… ‬
‫הספיר.‬
‫ספיר האומגה האחרון?‬
‫חכה. לא נראה לי שכדאי שנזיז אותו.‬
‫לחשוב שיכולתי לקבל אותו לפני שנים.‬
‫איך יכולת לדעת?‬ ‫-הקריאה הראשונה שלי.‬
‫הייתי אמור למצוא אותו אז.‬
‫אולי גם אנחנו.‬
‫איגן!‬
‫-מיקלה!‬ ‫-הרגל שלי.‬
‫מיקלה!‬
‫לכו! לפני שכל המקום הזה יתמוטט!‬
‫אנחנו צריכות להיות כאן איתך.‬ ‫-לא נעזוב אותך.‬
‫בסדר. כשאומר למשוך, תמשוך.‬
‫אחת, שתיים, שלוש. למשוך!‬
‫בסדר, עוד קצת.‬
‫חילצתי אותך!‬
‫אוכל לעצור את הדימום, אבל עלינו לצאת.‬ ‫-איגן נעל אותנו בפנים.‬
‫מה לגבי זה?‬
‫הוא מרותך למקומו.‬
‫אולי נוכל לצאת מפה?‬
‫רגע. מיק! מה זה?‬
‫זה אתה.‬
‫תומס!‬
‫ליאו?‬
‫אהובי!‬
‫עדיין?‬
‫זוכר את המחזה?‬
‫"מלאכים באמריקה".‬
‫רק אתה.‬
‫רק אתה אוהב אותי.‬
‫מבין כולם בעולם.‬
‫רגע. איך ידעת...‬
‫אני פשוט נמשכתי לכאן.‬
‫קריאה.‬
‫צריך להוציא מכאן את ליאו מיד.‬
‫בואי ניתן להם רק רגע.‬
‫אולי נשלח תמונה של זה לאוליב.‬
‫היי, חדשות טובות וחדשות רעות.‬ ‫החדשות הטובות הן שמצאנו את ספיר האומגה.‬
‫זה מדהים. ‬ ‫אם הוא חזק כמו שאנחנו חושבים...‬
‫החדשות הרעות הן שאיגן ברח איתו.‬
‫אבל ייתכן שהוא המפתח לקריאות. אולי...‬
‫אנחנו חייבים למצוא אותו.‬ ‫-אני יודעת. אני אמצא אותו.‬
‫אני אחזיר אותו.‬
‫אני אעזור. כל מה שתצטרכו.‬
‫כן.‬
‫אנחנו נצליח לעשות זאת, חבר.‬
‫נצליח לעשות זאת, חבר.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן שתחזרי למיטה.‬
‫- מספר חסוי -‬
‫היי, תודה, חבר'ה.‬ ‫על שהבאתם את מרקו לכאן. על הכול.‬
‫אני צריך להודות לך.‬
‫באתי לחפש תשובות היום. נראה לי שמצאתי.‬ ‫-כדאי שנחזיר את מרקו הביתה.‬
‫אולי התאמצתי מדי היום.‬
‫אני אחזיר אותו.‬
‫רגע.‬
‫מרקו.‬
‫הלוואי שיכולתי לעשות יותר בשבילך.‬
‫אני מרגיש שמרקו שמח לעזור לנו.‬
‫עדן, את לא יכולה לתת את זה, זה לא שלך.‬
‫זה בסדר, אבא.‬
‫עדן צודקת. הוא אמור לקבל את זה.‬
‫בסדר. בואי.‬
‫קלפי טארוט ואריחי בונים חופשיים.‬
‫זה עדיין מדהים אותי איך הדברים...‬
‫מתחברים זה לזה?‬
‫כן.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫האלה מאע'ת, מהפפירוס שלי.‬
‫למדנו ממנה שכולכם תישפטו יחד.‬
‫מה העניין, אול?‬
‫אני ממשיכה לאבד את כל מי שאני אוהבת.‬
‫אני לא יודע אם זה עוזר עכשיו,‬ ‫אבל את לא תאבדי אותי.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫אולי נשאל את קלפי הטארוט?‬
‫תקראי לקריאה הזאת‬
‫אורקל טארוט.‬
‫מוכנה?‬
‫תשאלי את השאלה שהכי מציקה לך, אהובתי, ‬ ‫אך בחרי בחוכמה.‬
‫הגורל נתון בידייך.‬
‫- מוות -‬
‫היי, אל תדאגי.‬
‫קלף ה"מוות" מעיד על שינוי רוחני.‬
‫בטח.‬
‫או שאני עומדת לאבד את קאל.‬
‫היי. אתה בסדר?‬
‫אני חושב שאני צריך את המורפיום עכשיו.‬ ‫-כן, הוא כאן.‬
‫תוכל לתת לי את זה?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני אתן לכם מרחב.‬
‫תדע שלעולם לא אוותר עליך.‬
‫מה שלא יהיה.‬
‫אני יודע.‬
‫מה קורה, קאל?‬
‫בבקשה.‬
‫פשוט תגיד לי.‬
‫מספיק להסתיר.‬
‫זה רע, אול.‬
‫לא.‬
‫לא! לא, בבקשה!‬
‫בבקשה, לא!‬
‫תראו, זה החתול עם תשע הנשמות.‬
‫דוחף את האף שלך איפה שלא צריך.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫המוסד הזה נמצא בשליטת הרישום.‬ ‫התחת שלך שייך לי, אדוני השוטר.‬
‫בלש, למעשה.‬
‫אני עובר למרשם.‬
‫לא שמעת?‬
‫הכול מוכן.‬
‫בלי ריצה לזמן מה.‬
‫אני יכול לשלם.‬ ‫-תשלם בכך שתעביר את הטובה הלאה.‬
‫תודה.‬
‫ניפגש בעוד רגע.‬
‫תודה.‬ ‫-זה שום דבר.‬
‫לא, זה לא רק זה.‬
‫גם על קאל. לא הייתי בוטחת באף אחד אחר.‬
‫רציתי לעשות יותר, לפחות לקנות לו יותר זמן.‬
‫כשמשהו יקר לנו, אנחנו תמיד רוצים יותר.‬
‫כל הזדמנות להמשיך.‬
‫קאל, אני ממש מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אבל אף אחד מאיתנו לא מוותר.‬
‫אלכס!‬
‫מה קורה? למה הם עדיין כאן?‬
‫אלוהים.‬
‫אבא!‬
‫זה לא רק אנחנו.‬
‫זאת הסיבה שהם כאן.‬
‫תיבת נוח. הקריאות האפוקליפטיות.‬
‫תאריך המוות הוא לא רק של הנוסעים. ‬ ‫הוא של כולם.‬
‫הוא של כולם. לכל העולם.‬
‫כולנו נמות.‬
‫תראו!‬
‫איגן!‬
‫היי.‬
‫תסתכל עליי. איגן, תסתכל עליי. ‬ ‫תן לי את הספיר.‬
‫זה חשוב יותר מתאריך המוות!‬ ‫זה חשוב יותר מטיסת 828.‬
‫איגן, בבקשה!‬
‫תן לנו את הספיר!‬
‫לא!‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬