‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים...‬
‫ה-2 ביוני, 2024.‬
‫איך פענחת זאת כל כך מהר?‬ ‫-זה היה ממש מולנו.‬
‫כל הזמן.‬
‫פחדתי.‬
‫אתה אומר שהרגשת מה שבברלי הרגישה?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫אני גם יודעת מה זה ‬ ‫לקחת חיים של מישהו כי עשיתי זאת בטעות.‬
‫אריקה ברנס. היא נעצרה ‬
‫לאחר ששדדה חנות כלי נשק עם החבר שלה, ‬ ‫רנדל בר.‬
‫המנהל ואנס מכסה את התחת שלו שוב.‬
‫אין לנו מושג ממה הוא התחמק.‬
‫תעזור לי. בבקשה, אדריאן.‬
‫אמא, הבטן שלי. אני רעבה.‬
‫אמא סילקה את אנג'לינה.‬
‫אתה היית היחיד שרצה שהיא תחזור לבית.‬
‫לקריאות יש אותך. לעדן אין אף אחד חוץ ממני.‬
‫- בברלי מארקס 2021-1945‬ ‫חייתה חיי אמת. אהבה את החיים. -‬
‫- איווי מארקס, 2012-1987‬ ‫את תהיי בליבנו לנצח. -‬
‫היי, אז הייתה לי עכשיו קריאה...‬
‫מצטער, אני לא יכול. ‬ ‫יש לי כיוון חקירה חדש על עדן.‬
‫נהדר. איך קיבלת אותו?‬
‫ראית את המפתחות שלי?‬
‫אני לא יודעת. אולי בקערת המפתחות.‬
‫בן. איזה כיוון חקירה?‬
‫איגן. לא שכחתי מי הוא היה או מה הוא עשה.‬
‫בן! מה...‬ ‫-זה אמיתי, מיק.‬
‫אני מרגיש זאת.‬
‫בבקשה תיזהר. יש סיבה שאיגן בכלא.‬
‫לא משנה מה הוא אומר או איזו תקווה ‬ ‫הוא מציע, בבקשה תזכור עם מי אתה מדבר.‬
‫אתה צריך הוכחה, לא תקווה.‬
‫אני צריך להחזיר את הבת שלי.‬
‫כבר קיבלת את התשובה.‬
‫אתה תעשה חור ברצפה.‬
‫פיונה אמרה שכבר קיבלתי את התשובה למשהו.‬
‫התשובה למה? למטוס?‬
‫לא, טעיתי לגבי זה כל הזמן.‬
‫היא אמרה שיש עוד מה לעשות.‬
‫למה הכוונה?‬ ‫-אני עדיין לא יודעת.‬
‫אבל אולי ניקח הפסקה? נראה לי ‬ ‫שסוף-סוף הצלחתי לעשות פנקייקים כמו אמא.‬
‫כן, אולי אחר כך.‬
‫הוא מזכיר לי את אבא שלו.‬ ‫ואת דודה שלו. עקשנים בטירוף.‬
‫יש לו הרבה על הראש.‬
‫ועדיין יש לו את הצלקת הזאת.‬ ‫אף אחד לא יודע מה זה.‬
‫אבא צריך לעזור לו.‬
‫קשה לראות אדם אהוב סובל.‬
‫במיוחד על קיבה ריקה. תאכלי.‬
‫תשתי מיץ תפוזים. סחוט מהיום בבוקר.‬
‫נדמה לי שראיתי אותך מוזג אותו מבקבוק.‬
‫סחטתי את הבקבוק.‬
‫אתה יודע, אני באמת...‬
‫אני לא יכולה לדמיין‬ ‫איך החיים יהיו בלעדיך כאן.‬
‫היי, עבודת צוות. את עשית לא פחות ממני.‬
‫התבגרת מהר יותר מכל אחד אחר.‬
‫אתה צריך להגיד את זה לקאל.‬
‫אני...‬
‫אני ממש דואגת לו.‬
‫הוא אולי נראה בגילך, ‬ ‫אבל הוא עדיין ילד בליבו‬
‫שזקוק למישהו לצידו.‬
‫אם זה לא יכול להיות בן,‬ ‫אולי המישהו הזה צריך להיות את.‬
‫- טריטוריית אומת שינקוק -‬
‫שלום. אני דריאה מיקאמי. אני ממרשם 828.‬
‫באתי לקחת נוסע בשם קייל בויד.‬
‫הוא לא הגיע לאף אחד מההתייצבויות ‬ ‫כנדרש ממנו ולכן הוצא צו מעצר נגדו.‬
‫בוודאי חלפת ליד שלט כשהגעת.‬ ‫כתוב בו "טריטוריית אומת שינקוק".‬
‫כן, ראיתי אותו.‬ ‫-זה אומר שזה שטח ריבוני,‬
‫מה שהופך את פיסת הנייר הזאת רק לפיסת נייר.‬
‫אני מכבדת את זה, ‬ ‫אבל במרשם מתייחסים ברצינות לדברים כאלה.‬
‫ובכנות, אני בטח הברירה הטובה ביותר שלכם‬ ‫כי השוטר הבא שישלחו לא יהיה נחמד כמונ?
‫הם חבורה של קשוחים.‬ ‫אז בואו נעשה את זה קל לכולנו.‬
‫מה דעתך להיכנס למכונית ולנסוע בחזרה בכביש?‬
‫אין דבר קל יותר מזה.‬
‫- ציפור ברק רעם מיתולוגיה -‬
‫- מיתוס ציפור הרעם האינדיאנית -‬
‫היי. איך היה?‬
‫זה היה בסדר.‬
‫איך זה היה באמת?‬
‫הלכתי לבית הקברות. וכן, הייתה לי קריאה.‬
‫ניחשתי. יש לך ‬ ‫את המראה הייחודי של "סטון במשימה".‬
‫כן, אני עדיין מנסה להבין אותה.‬ ‫כלומר, היה יצור ענק…‬
‫- דריאה מיקאמי -‬
‫היי.‬ ‫-היי, אחותי.‬
‫התקשרתי לשאול מה שלומך.‬
‫גם את? אני בסדר.‬
‫חבר'ה, אני בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני פשוט יודעת שזה יום קשה.‬
‫כמה שנים?‬
‫מאז איווי?‬
‫ארבע, לפחות בשבילי. בכל אופן, מה שלומך?‬
‫מי, אני?‬
‫שלומי נהדר.‬
‫אני רק עוברת על רשימת נוסעים‬ ‫שלא הגיעו להתייצבויות שלהם במרשם.‬
‫ועכשיו, יש לי בחור אחד‬
‫שלא הגיע לאף התייצבות. אפילו לא אחת.‬
‫כל הכבוד, קייל. ‬ ‫עכשיו אתה בהחלט צפוי להיעצר‬
‫והדובדבן בקצפת הוא שאני לא יכולה ‬ ‫לגעת בו כי הוא חי בשטח ריבוני.‬
‫תני לי לנחש. אדמת אומת שינקוק?‬
‫מה? איך ידעת את זה?‬
‫היי, עזרת לי יותר ממה שאת יודעת. תודה.‬
‫על לא דבר.‬
‫- מרכז התרבות של אומת שינקוק -‬
‫פרופסור.‬
‫איזה מראה מלבב.‬ ‫-איפה היא?‬
‫לאט-לאט.‬
‫אני יודע שאתה לא פרופסור לפיזיקה,‬ ‫אבל אני מניח שאתה מכיר את הרעיון של מינוף?‬
‫איפה הבת שלי?‬
‫כדי לפשט את העניין, ‬ ‫אם עדיין לא הבנת את זה,‬
‫אני זה שנמצא בעמדת מינוף במצב הזה.‬
‫אבל מאחר שיש לנו עבר משותף,‬ ‫אני אציע לך עסקה הוגנת.‬
‫אתה תקבל את מה שאתה רוצה‬ ‫כשתיתן לי את מה שאני רוצה.‬
‫ומה זה?‬
‫בנג'מין, זה מקועקע ‬ ‫על הפנים שלי בשחור ובכחול.‬
‫אני רוצה לצאת.‬
‫אתה רוצה שאוציא אותך מהכלא?‬
‫איך אתה רוצה שאעשה את זה, איגן?‬
‫אתה בחור פיקח. אתה תמצא דרך.‬
‫או שאמות כאן ‬ ‫ומקום המצאה של עדן ירד איתי אל קברי.‬
‫אין לך מושג. מיק צדקה. הייתי צריך לדעת.‬
‫סוהר!‬ ‫-הייתה לי קריאה. ראיתי אותה ברור כשמש.‬
‫היא ציירה. לילדה יש כישרון לציור.‬
‫כל ילדה קטנה אוהבת לצייר.‬
‫אבל הילדה הזאת‬ ‫לא מציירת רק פרחים וקשתות בענן.‬
‫יש לה משיכה לעכבישים.‬
‫תגיד לי איפה היא.‬
‫בסדר, חבר, ברגע שתסדר לי שחרור מכאן.‬
‫- אומת שינקוק‬ ‫מוזיאון וחנות מתנות -‬
‫את לא נראית קשוחה במיוחד.‬
‫לפי מה שהשוטרת הקודמת אמרה,‬ ‫ציפיתי לראות את "המחסל".‬
‫לא, אני לא שוטרת, ולא באתי לעצור אף אחד.‬
‫שמי מיקלה סטון.‬
‫קייל ואני היינו בטיסת 828 ביחד.‬ ‫אני באמת צריכה לדבר איתו.‬
‫את בסדר?‬
‫טוב, תראי, ‬ ‫אני יודעת שאין לך סיבה לבטוח בי,‬
‫אבל אני צריכה שתקשיבי לי.‬
‫אני לא יכולה להסביר, אבל הובלתי לכאן,‬
‫ואני גם יכולה לומר שקייל גר שם,‬ ‫מוזר ככל שזה נשמע.‬
‫שמעתי מוזרים יותר.‬
‫אקח אותך לדבר איתו.‬
‫אבל אם הוא לא רוצה לדבר איתך,‬ ‫את תעזבי בדיוק כמו זאת שהייתה כאן.‬
‫אתה עסוק?‬ ‫-חשבתי שהלכת לעבודה.‬
‫לקחתי יום חופש.‬ ‫-למה?‬
‫חשבתי שתוכל להיעזר בזוג אוזניים נוספות.‬
‫אולי לעשות סיעור מוחות‬ ‫במקום סתם להקפיץ כדור.‬
‫תודה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-זיק הזמין פיצה. אני פותח את הדלת.‬
‫ואיך תעשה את זה, גבריאל,‬ ‫כשאף אחד לא אמור לראות אותך?‬
‫זוכר? אתה לא קיים.‬
‫אולי לא הייתי צריך בכלל לחזור.‬ ‫אז באמת לא הייתי קיים.‬
‫כן, אולי לא היית צריך.‬
‫טוב, תעדכן אותי בפרטים.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫זה מה שפיונה אמרה.‬
‫"כבר קיבלת את התשובה."‬
‫זה נשמע הגיוני בזמנו.‬
‫אבל אני שובר את הראש, ‬ ‫ולא מצליח לפענח את זה. אני פשוט גרוע בזה.‬
‫טוב, למזלך,‬
‫אחותך היא במקרה תותחית בדברים כאלה.‬
‫אולי הבנת זאת לגמרי לא נכון.‬
‫אולי התשובה היא לא שם,‬
‫אלא שם.‬
‫בוא נפרק את זה. ככה פענחתי את תאריך המוות.‬
‫אבא בטח לא היה רוצה שנבלגן...‬
‫אבא בכלל לא מסתכל על הלוחות האלה יותר‬ ‫והוא לא כאן. אז נעשה את זה בדרך שלנו.‬
‫כוח תאומים.‬
‫היי.‬
‫תודה, אול.‬
‫את יודעת, את צודקת.‬
‫את באמת תותחית.‬
‫- מרשם 828 - ‬
‫בבקשה, תעזור לי.‬ ‫אתה יכול לתקן את זה. הוא כבר ריצה מאסר.‬
‫תן לי להבין.‬
‫אתה רוצה שאשחרר נוסע ‬ ‫שהוא עבריין מורשע מהכלא בתמורה‬
‫למידע על מישהו שהממשלה הכריזה על מותו.‬
‫הבנתי אותך נכון?‬
‫כל שנייה שאני מסביר את עצמי כאן‬ ‫היא עוד שנייה אבודה.‬
‫הדבר היחיד שעומד ביני‬ ‫לבין הבת שלי הוא אתה!‬
‫אתה שומע את זה? הוא נמצא כאן ‬ ‫כבר כמעט שעה. אני מרגישה נורא.‬
‫קולווין לא ישנה את דעתו.‬ ‫-אני אשמח לעבור שם. לדבר איתו.‬
‫לא, אסור לך להתערב בענייני המרשם.‬
‫אני ארגיע אותו.‬
‫את עדיין מגיעה הערב?‬ ‫-אני בספק אם אצא בזמן.‬
‫יש לי רשימה הולכת ותופחת‬ ‫של נוסעים עבריינים, של ענייני ריבונות,‬
‫ועכשיו קיבלתי עוד שיחת טלפון מטופשת‬ ‫על נוסעת מעוררת חשד.‬
‫הפעם מדובר ב"רכישה חשודה של דשן".‬
‫דשן? מי דיווח על זה?‬
‫איזה שונא של נוסעי 828.‬ ‫איש מכירות מ"ייגר גרדן סנטר"?‬
‫רגע, בבייסייד? אני אלך לדבר איתו.‬
‫אם מישהו במרשם ישמע על זה…‬
‫מי יספר להם? ‬ ‫-אני לא יודעת. אולי השותף שלך?‬
‫בבקשה. תשאירי לי את דיאז. זה קרוב.‬ ‫השונא הזה רוצה להרגיש שמטפלים בעניין.‬
‫אולי הוא יפסיק להגיד לאנשים‬ ‫שיש איזו נוסעת שבונה פצצות.‬
‫מושלם. תשלחי לי את הפרטים.‬
‫בואי, גברת.‬
‫היי, טלה.‬
‫הבלונדינית הזאת אומרת שאתם מכירים.‬ ‫היא צריכה לדבר איתך.‬
‫יש לך אורח.‬
‫טוב, זאת הפתעה.‬
‫אני צריך טובה.‬
‫טוב לראות גם אותך.‬
‫זה בקשר לעדן.‬
‫הפעם האחרונה שראיתי אותך... ‬ ‫הייתה לפני שנה, נכון?‬
‫אמרתי לך שעשיתי ‬ ‫כל מה שביכולתי כדי למצוא את עדן.‬
‫לאחר מכן, לא ענית לשיחות ממני,‬ ‫להודעות טקסט ולאימיילים.‬
‫הייתי...‬
‫עסוק.‬
‫גם אני.‬
‫במאמץ להגן על הנוסעים.‬
‫פעם הבנת את החשיבות של זה.‬
‫לעזאזל, עשינו זאת ביחד.‬
‫עכשיו אתה מופיע פתאום,‬ ‫ואומר לי לעצור הכול, ולעזור שוב.‬
‫הפעם זה יהיה אחרת.‬
‫איגן יודע איפה היא.‬
‫אני יודע. אני יודע שזאת בקשה גדולה.‬
‫אבל איגן מחזיק את כל הקלפים.‬
‫הוא לא יגיד כלום בלי ערובה.‬
‫אני רק צריך שתעשה כמה טלפונים.‬
‫עסקת חסינות. המתקת גזר דינו.‬
‫משהו, כל דבר...‬ ‫-בן!‬
‫אתה מעריך יותר מדי את השפעתי.‬ ‫תראה איפה אתה נמצא.‬
‫מה שעומד לרשותי.‬
‫האם משהו כאן מעיד שזוהי סוכנות ממשלתית?‬
‫סאנבי יצאה לעשות מאמץ נואש‬
‫לרכוש MRI תפקודי,‬ ‫כי אנחנו אפילו לא יכולים לרכוש מכשיר כזה.‬
‫סאנבי עובדת כאן?‬
‫זה של סאנבי?‬
‫שנתיים זה הרבה זמן, בן.‬ ‫אנשים משתנים. סאנבי. אתה.‬
‫אני.‬
‫תראה, אין לי קשרים כמו בעבר. אני מצטער.‬
‫בחייך, ואנס. עבדת ב-NSA במשך שנים.‬
‫בטח צברת סוג של השפעה פוליטית.‬
‫אנחנו מדברים על האיש שפרץ לבית שלי.‬
‫החזיק את בני כבן ערובה. ‬ ‫אני אעזור לחלאה הזה?‬
‫אני לא מבקש ממך לעזור לאיגן, ואנס.‬ ‫אני מבקש ממך לעזור לי.‬
‫תעזור לי למצוא את הילדה שלי. ‬ ‫לאחד את המשפחה שלי.‬
‫אבדוק מה אני יכול לעשות.‬
‫תודה.‬
‫אז, אם ראית את הערפל,‬
‫בוודאי ראית גם את ציפור הרעם?‬
‫את המה?‬
‫ציפור הרעם שבסמל של שבט השינקוק. נכון?‬
‫תגידי לי את. אני לא שינקוק.‬ ‫אני משבט ההופי. אימי היא הופית.‬
‫גדלתי בעיקר אצל אבא שלי. בחור לבן מפלגסטף.‬
‫זה ברור שאנחנו אמורים לעבוד יחד.‬
‫אני מניחה שהשאלה היא, על מה?‬
‫אתה מבין, כשמדובר בקריאות, הכול מחובר.‬
‫השאלה היא רק באיזה אופן.‬
‫מה אמרת?‬
‫הכול מחובר. זה משהו שאחייני היה אומר. למה?‬
‫אני חושב שאני יודע למה חיברו בינינו.‬
‫אבא שלי לא אהב שאני מבקר בשמורה.‬
‫אז אמא ניסתה להעמיס כמה שיותר‬ ‫בסופי השבוע שהייתי שם.‬
‫היא אמרה שלהיות הופי זה לחיות לפי ‬ ‫הערכים שלנו. לדבר בשפתנו, לקיים את טקסינו.??
‫הופי זה כל הדברים האלה.‬
‫היא תמיד אמרה, "הכול מחובר".‬
‫איפה היא עכשיו?‬
‫היא חלתה.‬
‫היא הזדקקה להשתלת מח עצם, ובכל בתי החולים‬ ‫באריזונה אמרו שאיחרנו את המועד.‬
‫לא יכולתי לקבל את זה,‬ ‫אז מצאתי מומחה בניו יורק.‬
‫היא גוססת.‬
‫גוססת בבית חולים בניו יורק.‬
‫לבד.‬
‫אבל יש לה אותך, לא?‬
‫זה החלק הכי גרוע. אני לא יכול אפילו לבקר.‬
‫הם יודיעו למרשם, ואתה תיעצר.‬
‫אני חושבת שיש לי דרך להכניס אותך.‬
‫אני חושבת שזאת הסיבה ‬ ‫שהקריאות הפגישו בינינו.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אמא שלי דיברה גם על שיווי משקל.‬
‫בטבע ובעולם.‬
‫ומאחר שהפגישו בינינו, ‬ ‫אולי אני אמור לעזור לך איכשהו.‬
‫כן, אולי.‬
‫נוכל לברר את החלק הזה אחר כך.‬ ‫אחזור אליך בהקדם האפשרי.‬
‫בסדר. אז הדבר הראשון שאבא ראה היה הטווס,‬
‫שהוא סמל התחייה.‬
‫ראיתי אותו בקריאה.‬
‫הטווס הוא גם השליח המיתולוגי‬
‫של האלה הרומית יונו.‬
‫ככה הבנו שזה חודש יוני.‬
‫- יונו -‬
‫ואז זיק ומיק ראו את ציור המערה‬ ‫עם מזל התאומים, שנתן לנו את המספר שתיים...‬
‫ואז הייתה לך קריאה לבנות דרקון מעץ.‬
‫שנת דרקון העץ היא 2024. ה-2 ביוני, 2024.‬
‫תאריך המוות.‬
‫ואם מדברים על... פרק ב' בסיפור שלנו.‬
‫לוגאן סטריקלנד.‬
‫טוב, הוא נתן את המצפן הזה לדודה מיק.‬ ‫הוא חשב שזה יעזור להציל את הנוסעים.‬
‫אבל על גב המצפן, ‬
‫טווס,‬
‫שהוביל אותי ואת טי-ג'יי ליומן של אל-זוראס.‬
‫שבעצמו הוביל אותנו לדרקון הכסף.‬
‫במילים אחרות, המטוס.‬
‫אז חזרנו לנקודת ההתחלה.‬
‫אנחנו מסתכלים על הכול כבר שעות, ‬ ‫אבל זה לא עובד.‬
‫איך משהו מזה ייתן לי את התשובה?‬
‫רגע.‬
‫זה לא הכול.‬
‫- הכוכב -‬
‫תשמרי את זה.‬
‫רואה? אם לא היינו מניחים הכול על השולחן,‬
‫לא הייתי זוכרת שהקלף הזה נמצא כאן.‬
‫עכשיו יש לנו הכול.‬
‫אז היה חסר לנו קלף?‬
‫זה לא סתם קלף.‬
‫זה קלף הכוכב.‬
‫הוא לא כמו כל כוכב מחומש רגיל.‬
‫המצפן, היומן, הקלף הזה.‬
‫על כולם מופיע אותו כוכב מיוחד.‬
‫שמרת אותו כאן במקום על הלוח ‬ ‫כי יש לו חשיבות בשבילך.‬
‫בגלל אמא.‬
‫כן.‬
‫אבל נזכרתי בו מסיבה מסוימת.‬
‫אנחנו פשוט צריכים להבין את הסיבה הזאת.‬
‫יש לי תור לנהיגה.‬
‫את לא,‬ ‫אם את אפילו לא מסוגלת לומר "נהגת תורנית".‬
‫בסדר.‬
‫לא, עצרי!‬
‫איווי, עצרי!‬
‫- גרייסי'ס בולדוג גריל -‬
‫מה אנחנו עושים?‬ ‫-גבר, אני גווע. שמעתי שהמקום הזה מעולה.‬
‫אני מקווה שזה לא איזה אוכל פיוז'ן.‬ ‫אני לא צריך עוד ראמן עוף טיקה.‬
‫תתפוס מקום בתור. ‬ ‫אני קופץ לקנות משהו לדירה.‬
‫ותביא לי כמה קימצ'י בטוסט גבינה.‬
‫קימצ'י במה?‬
‫תסלח לי.‬
‫אתה הלואיס שהתקשר למוקד של מרשם 828?‬
‫זה אני.‬
‫מה אתה יכול לספר לי על רכישת הדשן החשודה?‬
‫אני לא רוצה להיות חטטן.‬
‫אבל לפי תחושת הבטן שלי, ‬ ‫הקנייה הזאת הייתה חשודה.‬
‫למה?‬
‫ובכן, ראיתי איזו אישה מעמיסה דשן.‬
‫אבל כשניסיתי להגיד לה ‬ ‫שהתזמון לא ממש מוצלח,‬
‫כי הקרקע תקפא למשך כמה חודשים בחורף,‬
‫היא פשוט המשיכה להעמיס דשן על העגלה.‬
‫קנתה את כל המלאי.‬
‫הדשן הזה מהסוג שיש בו אמוניום חנקתי?‬
‫כן, אדוני. כמו שאמרתי,‬
‫אני לא אוהב להיות חטטן, ‬ ‫אז היא שילמה והלכה.‬
‫אבל דיווחת על זה אחר כך.‬ ‫-כן. לאחר שעזבה, אחד מעמיתיי זיהה אותה.‬
‫הוא עוקב אחרי כל סיפור טיסת 828, ‬ ‫אתר האינטרנט וכל זה.‬
‫הוא אמר שעליי לדווח על זה.‬ ‫שאם ראיתי משהו עליי לומר משהו?‬
‫אני צריך את צילומי האבטחה‬ ‫ואת הקבלות מהקנייה הזו, אדוני.‬
‫היא שילמה במזומן, ‬ ‫אבל אשיג את צילומי האבטחה שיש לנו.‬
‫תודה.‬
‫רוברט ואנס בכבודו ובעצמו.‬
‫הייתי צריך לדעת שבן ירוץ לאבא הממשלתי שלו.‬
‫אנחנו צריכים לשמוע ממך‬ ‫רק את המיקום של הבת שלי.‬
‫נימוסים, בן. ‬ ‫זוכר את כל עניין המינוף שדיברנו עליו?‬
‫זהו אישור מותנה לשחרור על תנאי מידי‬
‫אם המידע שתמסור יוביל ‬ ‫למציאת עדן סטון בריאה ושלמה.‬
‫אתה תהיה אדם חופשי, מר טהראני.‬
‫נראה שהמנוף נמצא עכשיו בצד שלנו.‬
‫דבר.‬
‫לפרוטוקול, צדקתי באותו יום.‬
‫התקשורת, המשטרה, הממשלה. כולם נגדנו.‬
‫כיוונת אקדח לראשו של נער בן 15.‬
‫אין בזה שום דבר צודק.‬
‫חשבתי שנזק משני לא מטריד אתכם, ‬ ‫אנשי הסוכנויות.‬
‫לבן שלי היו סיוטים במשך חודשים.‬
‫הוא עדיין לא מצליח להירדם.‬ ‫אשתי האשימה אותי במה שעשית.‬
‫הנישואים שלי הגיעו לקיצם בגללך.‬
‫זה לא נזק משני.‬
‫זה הרס מוחלט של משפחה. המשפחה שלי.‬
‫ואנס,‬
‫לא ידעתי.‬
‫איך יכולת לדעת? אכפת לך רק מדבר אחד.‬
‫אני שמח שאחד מאיתנו ‬ ‫יצליח לאחד את המשפחה שלו.‬
‫שמעת אותו.‬
‫יש לך הזדמנות לאחד את המשפחה שלך מחדש, בן.‬
‫אבל לא אם תצא מהדלת הזאת.‬
‫תתארגן. ניסע לבית החולים עכשיו.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אני אסביר במכונית.‬
‫אני לא מבין.‬
‫קייל...‬
‫אנחנו לא יודעים כמה זמן יש לנו עם ‬ ‫יקירי ליבנו, יש לנו רק את ההווה. תאמין לי.‬
‫אני יודעת זאת בגלל הטעויות שעשיתי. ‬ ‫ואני יכולה רק לנסות למנוע ממך לעשות אותן.?
‫טוב, אקח את המעיל שלי.‬
‫- אישור מותנה לשחרור על תנאי מידי -‬
‫אולי כדאי שוואנס יפסיק להתבכיין.‬
‫לכולנו יש בעיות,‬
‫אבל לך יש הזדמנות לפתור את שלך.‬
‫בלי המידע שלי, אין לך כלום.‬
‫אתה תחזור לצעוק מבלי שיקשיבו לך.‬
‫אתה צריך את זה, בן.‬
‫אתה צריך אותי.‬
‫תחתום על זה, ותן לי את המיקום.‬
‫עסקה היא עסקה.‬
‫נתראה בחוץ, פרופסור.‬
‫- אשוויו 300 -‬
‫קיבלת את זה?‬
‫כן.‬
‫אז אתחיל להגיש את המסמכים,‬
‫אבל לא נוכל לסיים שום דבר‬
‫עד שיתברר אם המידע הזה אמין.‬
‫תודה, חבר'ה.‬
‫רק שיהיה ברור, ‬ ‫פדית את כל הטובות שהיינו חייבים לך על זה.‬
‫אני מקווה שזה היה שווה.‬
‫ואנס...‬ ‫-לא, תשכח מזה.‬
‫לא.‬
‫נעשיתי כל כך שקוע בסיוט שלי‬
‫שלא יכולתי לראות עם מה אתה מתמודד.‬ ‫אני מצטער.‬
‫בוא נתמקד בבת שלך. לאן עלינו להגיע?‬
‫כן, אני אשלח לך את הכתובת.‬
‫אבל, ואנס,‬
‫אני רוצה שתדע‬
‫שלעולם לא אשכח מה שעשית למעני.‬
‫מסתבר שלא היה להם את המצקת שרציתי.‬
‫אתה מתכוון לכף שפכטל?‬
‫כן, זה מה שחיפשתי.‬
‫אתה חושב שאני אידיוט?‬
‫מה?‬
‫שמעת אותי. אתה חושב שאני אידיוט?‬
‫או שאתה פשוט אוהב למכור לי עוד ועוד שקרים?‬
‫אנחנו שותפים, ‬ ‫והחקירות הקטנות האלה שאתה עושה מהצד,‬
‫עלולות לעלות לך ביותר מאשר בעבודה שלך.‬ ‫אלא גם בעבודה שלי.‬
‫זה לא יקרה, דיאז.‬
‫זה כבר קרה. זוכר שהיית לוטננט?‬
‫אני לא רוצה להתדרדר איתך ‬ ‫יותר מכפי שכבר התדרדרת. ברור?‬
‫כן.‬
‫יופי. יש לך מזל.‬
‫הטוסט קימצ'י פצצה.‬
‫- ביה"ח ממוריאל אוסקר אורס -‬
‫זיק לנדון. באתי לפגוש מטופל.‬ ‫-שם?‬
‫- האסקינס‬ ‫חדר 712 -‬
‫האסקינס. חדר 712.‬
‫- הכניסה לסגל בלבד -‬
‫אמא?‬
‫הכול בסדר.‬
‫את צדקת, אמא.‬
‫הייתי צריך לבוא קודם.‬
‫הכול באשמתי. אני מצטער.‬
‫תסלחי לי, אמא.‬
‫אם זה בסדר מצידך, אולי אוכל לעזור.‬
‫לעזור איך?‬
‫קשה להסביר.‬
‫עדיף שאראה לך.‬
‫קייל.‬
‫לאמא שלך יש אהבה עמוקה כלפיך.‬
‫אהבה והכרת תודה.‬
‫אין אשמה. אין טינה. אין כעס.‬
‫כל הכאב שלה נעלם.‬
‫הביתה.‬
‫את צריכה להיות בארצך.‬
‫איתי.‬
‫ניקח אותך הביתה.‬
‫תודה. אבל אני לא מבין. איך עשית את זה?‬
‫אני לא בטוח שאני מבין בעצמי.‬ ‫פשוט גיליתי יום אחד שאני יכול.‬
‫זה לא זמן טוב, זיק.‬
‫אני יודע.‬
‫אז מה אתה רוצה?‬
‫אני לא יכול אפילו להתחיל לדמיין‬ ‫איך מרגישים כשהורה נגזל ממך בגילך.‬
‫אז למה אתה מדבר?‬
‫כי אני יודע מה זה לאבד אח.‬
‫ואני יודע כמה קל לאבד את עצמך‬ ‫לאחר טרגדיה כל כך עמוקה.‬
‫כל החיים שלי נקרעו לגזרים.‬
‫אני אמורה להיות ילדה רגילה בקולג',‬ ‫שמאחרת לפגישות אישיות‬
‫ושהולכת למסיבות עם הרבה חברים.‬
‫במקום זאת, אני כאן.‬
‫אני כאן ומשחקת בהורה לאח שהרס את חיי לגמרי‬
‫כי אין לי מושג מתי אבא שלי יתאפס על עצמו.‬
‫אתה באמת יודע את כל זה?‬
‫אני יודע דבר אחד.‬
‫עדיין יש לך אנשים שאוהבים אותך.‬
‫אנשים שזוכרים מי את באמת.‬
‫אוהבת, חמה, מלאת חמלה.‬
‫אולי אנחנו צריכים להציג את עצמנו מחדש.‬
‫קדימה. אני זיק לנדון.‬
‫הרגשת את זה?‬
‫כן.‬
‫אני מרגישה אחרת.‬
‫מה עשית?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זאת הפעם הראשונה שהרגשתי משהו כזה.‬
‫טוב, לא משנה מה קרה עכשיו,‬
‫תודה.‬
‫לא אכפת לי מהנהלים.‬
‫יש לי ייפוי כוח משפטי,‬ ‫ואני רוצה לקחת אותה הביתה מיד.‬
‫אני צריכה לקרוא לרופא.‬ ‫אולי נצטרך לערב את ההנהלה בעניין.‬
‫שמך.‬
‫קייל בויד.‬
‫קייל, אם תעשה את זה, השם שלך יגיע למערכת.‬
‫זה ייוודע למרשם. ‬ ‫לא יהיה להם אכפת שאם תיעצר, אמא שלך...‬
‫אסור שהיא תמות כאן.‬
‫אני לא אאכזב אותה שוב.‬
‫היי.‬
‫אנחנו כמעט מוכנים לצאת. איפה הכתובת הזאת?‬
‫כן, אשלח לך אותה עכשיו.‬
‫בסדר. נתראה שם.‬
‫היי, ואנס?‬
‫כן?‬
‫תודה.‬
‫תודה לי כשזה ייגמר.‬
‫- שדרות רובאק 4265 -‬
‫- אלמספורד ניו יורק -‬
‫- טלפון חד פעמי -‬
‫זיק, תזדרז. אני לא יודעת כמה זמן יש לנו.‬
‫מיק, את עדיין שם?‬ ‫-סליחה. איפה וירג'יניה בויד?‬
‫מיק?‬
‫תבדקו במסדרונות ובמדרגות.‬ ‫אני רוצה שהם יימצאו.‬
‫ואת, תיכנסי עכשיו.‬
‫התקשרתי לבדוק מה שלום חברה, ובגלל זה ‬ ‫אני מוצאת את עצמי במצב מאוד מסוכן.‬
‫אשתדל שזה לא יקרה שוב.‬
‫אני מקווה שזה הספיק.‬
‫זה אמור להספיק.‬ ‫נראה שזיק הכניס אותם למונית לפני שהגעתם.‬
‫אז תודה.‬
‫ולא רק על שנתת לקייל לקחת את אימו הביתה.‬ ‫על כל מה שאת עושה.‬
‫זה הדבר הנכון.‬
‫יש לך מזל שאני לא עוצרת אותך.‬
‫- השארתי לך משהו שהעניק לי בהירות‬ ‫מקווה שהוא יעניק אותה גם לך. -‬
‫מצאת משהו?‬
‫אני יודע שזה לא עוזר להילחץ,‬ ‫אבל זה לא עובד.‬
‫היי, תסתכל עליי.‬
‫התשובה תימצא.‬
‫אבל לא אם תהיה כל כך נסער.‬
‫עכשיו, חזור אחריי. אנחנו נמצא פתרון.‬
‫אנחנו נמצא פתרון.‬
‫יש לי את האחות הכי טובה בעולם.‬
‫יש לי את האחות הכי טובה בכל העולם.‬
‫אתה יודע, ‬ ‫לפעמים קשה לראות את הדברים כפי שהם.‬
‫אולי כדאי שנשנה נקודת מבט.‬
‫מישהו ראה עכבר?‬
‫טוב, לפחות זאת תהיה תגלית. עשית קניות?‬
‫לא. זאת מתנה ממישהו שעזרתי לו לפתור קריאה.‬
‫מה נשמע כאן? קרובים יותר לתשובות?‬
‫אנחנו נמצא תשובה.‬ ‫אבל ייתכן שזה ייקח קצת זמן.‬
‫זאת נשמעת כמו הרפתקה ליום אחר. ‬ ‫אני הולכת לישון.‬
‫מה?‬
‫טוב לראות אתכם משתפים פעולה.‬
‫זה היה יום עמוס. את בסדר?‬
‫הוא היה. כן, אני בסדר.‬
‫רק כדי שתדעי. כשאני שואל אם את בסדר,‬
‫אני רק פותח את הדלת השיחה.‬
‫אני כבר יודע שאת לא.‬
‫בסדר.‬
‫אם ככה, תקשיב לזה.‬
‫אני חושבת שכאשר שמעתי את קייל אומר‬ ‫סוף-סוף לאימו כל מה שהיה עליו לומר…‬
‫ושחרר את האשמה…‬
‫הבנתי שהקריאות…‬
‫הן רצו שאני אבין, ‬ ‫באותה מידה שהן רצו שאעזור לו.‬
‫אולי אני אמורה לעשות מה שהוא עשה.‬
‫עם איווי?‬
‫חשבתי שעשיתי זאת.‬
‫השתדלתי ממש חזק.‬
‫מה אם אני לא מוכנה?‬
‫מה אם אני לא רוצה לוותר על האשמה‬
‫כי...‬
‫כי זה הדבר היחיד שנשאר לי?‬
‫אם אוותר על האשמה, ‬ ‫לא יהיה שום דבר שיחבר אותי אליה.‬
‫אז לא.‬
‫לא...‬
‫אל תוותרי.‬
‫תיאחזי באשמה אם את צריכה.‬
‫אין בזה שום בושה.‬
‫תאמיני לי, אני סוחב את האשמה שלי לכל מקום.‬
‫זה חלק מאיתנו, ‬ ‫ואת יכולה להשתמש בחלק הזה איך שאת רוצה.‬
‫הכאב שלנו יכול להפוך לכוח שלנו.‬
‫אלה החיים שלך. תחיי אותם לפי האמת שלך.‬
‫שלושה ק"מ מהמקום.‬
‫איפה אתה, לעזאזל?‬
‫- בן סטון -‬
‫היי, זה בן סטון. אני לא יכול לענות...‬
‫זה…‬
‫כוכב…‬
‫עם ארבעה חודים גדולים וארבעה חודים קטנים.‬
‫כמו שושנת הרוחות על מצפן.‬
‫מה יש כאן מעל? זה נראה כאילו זה...‬
‫כפתור.‬
‫"דיווינה קונסיינסיה"? ‬
‫הלטינית שלי קצת חלודה.‬
‫תודעה אלוהית.‬
‫לפי הטארוט, קלף הכוכב מייצג הארה,‬
‫מה שאומר שאם קיבלת את הקלף הזה,‬
‫אתה מחובר ישירות לתודעה אלוהית.‬
‫כבר קיבלת את התשובה.‬
‫מה? קאל, מה אתה רואה?‬
‫הזוהר.‬
‫הזוהר מחוץ למטוס. הזוהר ממש מולי.‬
‫הכול אחד. הכול מחובר.‬
‫זה המקום שבו היינו. בתוך הזוהר.‬
‫מי? כאילו, אתה, דיילי ופיונה?‬
‫לא. זה יותר מזה. כולנו. אני יודע ‬ ‫איפה המטוס היה במשך חמש שנים וחצי.‬
‫היינו בתוך התודעה האלוהית.‬
‫- כביש ללא מוצא -‬
‫בטוח שזה המקום הנכון?‬
‫- מספר חסוי -‬
‫בן?‬ ‫-תקשיב.‬
‫אנחנו במיקום. איפה אתה? מה קורה?‬
‫אתם לא תמצאו שם אף אחד.‬ ‫-מה עשית, לעזאזל?‬
‫ידעתי שלא תיתן לי ללכת לבד.‬ ‫-לבד? לא, חכה רגע.‬
‫אני אסיר תודה על מה שעשית,‬
‫אבל הייתה לי קריאה.‬
‫משהו רע עומד לקרות.‬
‫ואני לא מתכוון לסכן אותך‬ ‫או אף אחד אחר שאני אוהב.‬
‫איפה אתה?‬
‫כבר הקרבת מספיק למעני ולמען המשפחה שלי.‬
‫לעזאזל, בן!‬ ‫-מה קרה?‬
‫הוא עושה את זה לבד.‬
‫איפה את?‬
‫המוכר בחנות שלח לי כמה צילומים.‬
‫חשבתי שזה משהו חסר חשיבות,‬ ‫לא שתהפוך את זה לחקירה שלמה.‬
‫זה לא שרציתי שהמידע הזה יהיה חשוב.‬
‫את יודעת מתי מקבלים את ההרגשה הזאת.‬ ‫הנה זה.‬
‫בהחלט שווה ביקור.‬
‫אני מכירה אותה.‬
‫מה? מי זאת?‬
‫אריקה ברנס.‬
‫חקרתי אותה אחרי שהיא שדדה ‬ ‫את חנות הנשק עם החבר שלה, ‬
‫שכמעט הרג את הבן של ואנס.‬
‫שככה יהיה לי טוב.‬ ‫-בעל הבית אדריאן שאנון.‬
‫מוזר, הצרות תמיד מוצאות את הבחור הזה.‬ ‫-אז אריקה גרה איתו? מה הם זוממים?‬
‫אנחנו עומדים לגלות.‬
‫- אשוויו 300 -‬
‫זה המקום.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬