‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Să fii om înseamnă să fii egoist.
‎Fiecare crede că e centrul universului.
‎N-avem ce face. E în natura noastră.
‎Conspirăm, complotăm, ‎țesem intrigile noastre prostești.
‎De ce credem ‎că suntem cei mai importanți din lume?
‎Nu suntem.
‎Eu am înțeles ceva ‎ce multora le e teamă să recunoască:
‎universul e indiferent.
‎Nu-i pasă ‎de micile noastre planuri idioate...
‎de inimioarele noastre fragile.
‎Universul are planurile lui ‎în ceea ce ne privește,
‎noi, cei din‎ Expresul zăpezii, ‎de 1001 vagoane.
‎Layton știe și umblă de colo-colo ‎prin subtren.
‎Nu. Cred că se ascunde și o să fie găsit.
‎Ar trebui să spunem adevărul.
‎Le spunem pasagerilor ‎că suntem doar noi trei aici.
‎Sau le spunem ceva înaintea lui Layton.
‎Ne scot capul printr-un hublou.
‎Iar Layton n-o să ne toarne. ‎Cel puțin nu acum.
‎De ce ești așa de sigură?
‎O să păstreze secretul până va găsi ‎cel mai bun mod de a-l folosi.
‎Dar eu n-o să-l las.
‎Preia cârma, Javi.
‎Preiau cârma.
‎Atenție, pasageri,
‎Wilford Industries vă urează ‎o dimineață frumoasă.
‎Ieri, în timpul crizei ‎de la Canionul Torreta,
‎inginerul electrician, Peter DiMarco, ‎a plătit cu viața salvarea noastră.
‎Să păstrăm un moment de tăcere ‎pentru scânteia lui.
‎Ca să avem de recoltat, ‎sânge nou va fi vărsat.
‎Conform obiceiului, ‎vom anunța un nou ucenic.
‎Azi, avem o mare onoare.
‎Tânărul cunoscut ca Miles cu multe mile ‎va avansa rapid direct la Locomotivă.
‎Bravo, Miles!
‎Mulțumim pentru credința și munca voastră.
‎Miles.
‎Ca întotdeauna, marele nostru inginer, ‎dl Wilford, vă urează o zi plăcută.
‎Nu cumva îl avansezi cam repede, Melanie?
‎Ce se întâmplă?
‎E ziua ta liberă, Ruth.
‎Fă o pauză.
‎- E o capcană, Josie. ‎- Normal că e.
‎Dar, dacă ajunge la Locomotivă...
‎Înseamnă că am reușit.
‎Nu? Avem un Codaș ‎în centrul nervos al trenului.
‎Pare să fie adevărat, nu?
‎O să-l țină aproape. Ostatic și momeală.
‎Nu poți să-l vezi, Josie.
‎Știu că vrei, ‎dar Melanie e pe urmele mele.
‎Vom folosi timpul să convingem Treiarii ‎să se alăture cauzei.
‎Da, te întorci la a Treia,
‎dar trebuie să luăm și legătura cu Miles.
‎Avem trei ore.
‎Ești sigur că doar el lipsește?
‎Am făcut un inventar complet.
‎N-avea cum să iasă singur.
‎Când l-ai verificat ultima oară pe Layton, ‎cu ochii tăi?
‎- În ziua procesului. ‎- Acum două zile?
‎Deci a ieșit în perioada dintre acel ‎moment și când a venit ieri la mine.
‎Și l-a ajutat cineva să evadeze.
‎Am mai descoperit ceva la inventar.
‎Lipsesc câteva pungi ‎de medicamente de suspensie.
‎E o problemă cu Curățenia?
‎Nostim.
‎Știi care e pedeapsa pentru trafic ‎de droguri în trenul dlui Wilford?
‎Un braț.
‎Cel mai util.
‎Mâna care hrănește.
‎Sau mâna care furnizează Kronol.
‎Mâna care l-a ajutat ‎pe prizonierul Andre Layton
‎să fugă din Sertare.
‎Probabil în schimbul medicamentelor ‎de suspensie cu care se face Kronol.
‎Nu știu nimic.
‎Nu mă interesează drogurile ‎în acest moment.
‎Tot nu știu nimic.
‎Ești dreptaci?
‎Frumos inel.
‎Nu prea ai bătături, ‎pentru un tip cu mop și găleată, nu?
‎Bine.
‎L-am întâlnit pe Layton o dată.
‎Acum cinci, șase săptămâni. ‎În seara luptelor.
‎A venit să mă întrebe despre crime,
‎și i-am dat câteva informații.
‎Atâta tot.
‎Terence...
‎nu e suficient ‎nici ca să-ți salvezi un deget.
‎Ascultă...
‎pot să te ajut.
‎Dacă se ascunde, ‎o să vină la mine până la urmă.
‎Iar eu îl aduc la tine.
‎Mă pregătesc de muncă.
‎E o situație aproape normală.
‎Cu excepția cipului de securitate.
‎Aproape.
‎Ce frumoasă ești!
‎Vine să mă ia cineva.
‎Bine.
‎Atunci, putem pleca.
‎- Ai grijă, Josie. ‎- Tu să ai mare grijă.
‎Nu pe mine mă caută.
‎Întoarcerea marelui revoluționar.
‎Nu mă ajuți?
‎Ucenic la Locomotivă.
‎Postul cel mai aproape de Dumnezeu, ‎în ‎Expresul zăpezii.
‎Să fim cu toții mândri de Miles al nostru.
‎Și azi avem norocul ‎să primim un oaspete special.
‎Dl Bennett Knox, de la Inginerie, ‎e aici să-l ajute pe Miles cu transferul.
‎Mulțumesc, dră Gillies.
‎Miles, cu ocazia marii tale realizări,
‎clasa are o surpriză specială pentru tine.
‎Desfă-o. Așa, rupe câte puțin.
‎Ruthie.
‎Era să nu te recunosc fără uniformă.
‎E ziua mea liberă, Nolan.
‎M-aș putea obișnui ‎cu vocea ta frumoasă în difuzoare.
‎S-a întâmplat doar o dată.
‎Ceea ce ai făcut în timpul crizei,
‎felul în care ai vorbit, ‎ne-a ajutat foarte mult.
‎Mulți dintre noi apreciază tot ce faci.
‎Mersi, Nolan.
‎Ar trebui să...
‎Mulțumesc.
‎Ruth?
‎Ai vrea să luăm prânzul împreună?
‎Mi-ar face plăcere.
‎Azi? Dacă n-ai alte planuri.
‎E perfect azi.
‎Așa rămâne, atunci.
‎Bună!
‎Ce cauți aici?
‎A fugit Layton. Umblă liber prin tren.
‎Cum adică? A fugit din Coadă?
‎Unde ai fost acum două nopți, ‎când n-ai venit?
‎Ți-am...
‎Ți-am zis aseară.
‎Sunt puțin agitată. ‎Am rămas la Clasa a Treia.
‎Bess, se întâmplă unele lucruri ‎pe care nu le înțelegi.
‎Dacă știi unde e Layton, ‎trebuie să-mi spui.
‎Till!
‎Nu știu.
‎Întârzii la lucru.
‎A Giraffe Called Geranium ‎de Ainslie Manson.
‎Bine.
‎„Într-o zi călduroasă de vară, ‎pe coasta de vest a Canadei,
‎- ...o tânără girafă sări grațios..." ‎- Cum merge?
‎„...peste poarta Susannei, ‎în grădina acesteia."
‎Nu mă simt prea bine.
‎„Girafele erau animalele ei preferate. ‎Nu o deranja..."
‎Ești îngrijorat că te vei despărți ‎de ceilalți copii?
‎Prietene, asta e viața de inginer.
‎Dar, acolo, vedem lucruri ‎pe care ceilalți nu le văd.
‎Halouri și...
‎- Calm! ‎- Gata!
‎Ce facem când îi e rău unui copil?
‎- Ne punem măști. ‎- Cunoașteți rutina.
‎Poftim. Dați-le mai departe. Bine?
‎Va trebui să chem un suplinitor ‎și să-l duc urgent la clinică.
‎Vin și eu cu tine.
‎Bine. Pune-ți asta.
‎Miles, o să fii bine. Stai liniștit.
‎Hai! Să mergem!
‎Tu cunoști rețelele de muncitori. ‎Am nevoie de niște oameni-cheie.
‎Le ceri să se alăture unei insurecții, ‎să-și riște viața?
‎Exact.
‎Am nevoie de oameni de încredere, lideri ‎deștepți, care să-i motiveze pe ceilalți.
‎De ce să punem umărul? ‎Ești fugar. Reprezinți un obstacol.
‎Știu, Audrey.
‎Am un spațiu mic de manevră,
‎dar am multe piese ale puzzle-ului.
‎Ajută-mă să-i urnesc pe Treiari.
‎Ce crezi că am făcut de la proces încoace?
‎Politică.
‎Da, exact. Război fără vărsare de sânge.
‎- Ne pregăteam de o grevă generală... ‎- Da, și?
‎Criza de ieri ți-a tăiat avântul?
‎Și mie.
‎A fost Melanie Cavill.
‎La ce te referi?
‎Adu-mi oamenii tăi de încredere.
‎Am de spus o poveste.
‎Avem un copil foarte bolnav. ‎A vomitat în sală.
‎Ce-a pățit?
‎Bine, hai să te vedem. Hai! Vino.
‎Ia să văd. Așa. Pe-aici. Așa.
‎Unde te duci?
‎Stau cu ochii pe noul nostru inginer.
‎Minunat! Și, dacă e contagios, ‎infectezi tot departamentul.
‎Las-o deschisă.
‎Îl supraveghem de aici. ‎N-o să-l pierzi din ochi.
‎Ia urcă-te acolo.
‎Sprijină-te de perne. ‎Ridică genunchii. Ia să ne uităm.
‎Bună, Miles cu multe mile.
‎Mamă?
‎Poartă-te normal, da? Să nu observe.
‎Sigur ai un compartiment frumos.
‎Câte n-am văzut! ‎Ar face orice ca să scape de școală.
‎Orice.
‎Îmi pare rău că te-am făcut să vomiți.
‎Dar numai așa puteam să te văd.
‎Mi-e dor de tine.
‎O să mai stăm despărțiți o vreme.
‎Ascultă-mă, revoluția e în mișcare.
‎Cred că e interesant să lucrezi...
‎Layton e cu noi. Are un plan.
‎- Zi-i lui Layton că-s pregătit. ‎- Ești un om bun.
‎S-ar putea să nu ne mai vedem până atunci.
‎Dar va trebui să faci ceva important.
‎Cum e să lucrezi pentru dl Wilford? ‎E fascinant...
‎Pa, mamă.
‎Nu știu cum faci față presiunii...
‎Spune-mi despre Locomotivă!
‎Ia te uită!
‎Avem tot vagonul pentru noi?
‎- S-a întâmplat ceva? ‎- Nu, nimic. Nu.
‎A trecut multă vreme de când...
‎Ai ieșit la o întâlnire? ‎Mi-e greu să cred.
‎Păi...
‎nu prea ai de ales în trenul ăsta, ‎nu crezi?
‎S-au urcat toți doi câte doi.
‎Cu excepția mea.
‎Și tu cum ai ajuns în ‎Expresul zăpezii?
‎În lumea veche, ‎aveam o mică pensiune în Kendal.
‎Într-o seară, pe o ploaie torențială...
‎mi-a bătut la ușă un tip ciudat.
‎N-avea rezervare. N-avea bagaje. ‎Și era ud leoarcă.
‎Nu era sezon, ‎așa că l-am cazat și m-am ocupat de el,
‎având grijă să nu-i lipsească nimic, ‎și ne-am pornit la vorbă.
‎Mi-a povestit despre acest tren luxos ‎de croazieră pe care îl construia.
‎A zis că îi trebuie oameni ca mine ‎și mi-a dat o slujbă pe loc.
‎Așa l-am cunoscut pe dl Wilford.
‎Am avut noroc că te-a găsit.
‎În sănătatea lui!
‎Pot să te întreb ceva, Nolan?
‎Soția ta a murit de doi ani.
‎De ce acum?
‎Sincer, am vrut să vorbesc cu tine ‎de mai demult.
‎Dar recunosc că mai e un motiv ‎pentru acest prânz.
‎Ruth.
‎Comandante. O zi perfectă pentru pește.
‎Ce mă bucur să te văd, Ruth!
‎Îi ziceam lui Robert ‎că de mult n-am mai stat de vorbă.
‎Da, așa e, cam de mult.
‎Trebuie să discutăm ceva, Ruthie.
‎Ruth...
‎pe scurt, un număr de pasageri ‎cred că Melanie are prea multă putere,
‎prea multă influență pe lângă dl Wilford.
‎- Nu prea înțeleg... ‎- Credem că ar fi momentul unei schimbări.
‎Dacă va fi așa, ‎ai fi interesată să ni te alături?
‎Vreți s-o schimbați pe Melanie?
‎Dacă Treiarii pot face o petiție ‎să schimbe un proces,
‎putem face și noi una, ‎să schimbăm conducerea.
‎Aha, Nolan.
‎- Despre asta era vorba. ‎- Ruth.
‎Nu știu să-mi exprim sentimentele, ‎dar am vorbit serios mai devreme.
‎Singurul motiv pentru care am acceptat ‎a fost încrederea în tine.
‎Gândește-te că vei lucra cu dl Wilford,
‎unde îți e locul.
‎Ce se întâmplă?
‎Bună.
‎Am venit să vorbim despre Andre.
‎Layton? Nu e în Coadă?
‎Înțeleg că ești însărcinată.
‎Felicitări!
‎Ce veste minunată!
‎E un privilegiu ‎să ai copii în ‎Expresul zăpezii.
‎Nu e un drept.
‎Iar privilegiile...
‎pot fi luate înapoi, ‎la fel de ușor cum au fost date.
‎Așadar...
‎cine l-a ajutat să evadeze?
‎- Layton merită să fie ascultat. ‎- Vorbește în numele Cozii.
‎Nu cunosc niciun Codaș, și nici pe tine.
‎Ai tăi n-au nimic de pierdut. ‎Aici e nasol, dar avem totuși o viață.
‎Cu ce ne alegem după aia?
‎Layton vrea ce vrem și noi. ‎Fără clase sociale, fără granițe.
‎- Muncă în mod egal, rații în mod egal. ‎- Dar Codașii vor spațiu.
‎- Cum rămâne cu asta? ‎- Nu vrem paturile voastre.
‎La Clasa Întâi au pistă de bowling!
‎E spațiu cât vrei în trenul ăsta!
‎Sunt 300 de Frânari și Bocanci
‎- ...în tren. ‎- Da.
‎Sunt 16 km din Coadă până la Motor. ‎Mii de uși.
‎Dacă v-aș spune ‎că pot fi deschise toate ușile?
‎Că aș putea aduce o armată ‎de aproape 400 de oameni
‎și, din câte văd, ‎am putea cuceri trenul dintr-o lovitură?
‎Păi, zi ce ai de spus!
‎Am fost aruncat într-un sertar ‎pentru ce-am aflat.
‎Despre omul de la Locomotivă.
‎Am tras cortina și am aflat ceva ce, ‎în adâncul sufletului...
‎cred că știți și voi.
‎Inspecția! Alinierea!
‎Mă numesc Melanie.
‎Nu mă cunoașteți, ‎dar vorbesc în numele dlui Wilford.
‎V-ați revoltat de multe ori împotriva ‎ordinii instituite în acest tren.
‎V-au murit frații și surorile.
‎V-au murit copiii.
‎Și n-ați rezolvat nimic.
‎Am venit să vă spun
‎că, dacă mai încercați o dată,
‎o să dați iar greș.
‎Ea e. Ea e Josie.
‎Nu!
‎Nu! Dați-mi drumul!
‎- N-o luați! Josie! ‎- Trădătoareo!
‎Mulțumesc, Frânar. ‎Poți aștepta afară cu ceilalți.
‎Cine va conduce interogatoriul?
‎Poți să pleci acum.
‎La dracu'!
‎Știu că ești speriată.
‎Aș vrea s-o rezolv fără să ai de suferit.
‎Vreau doar să știu unde e Layton.
‎I-a fost greu și lui Zarah.
‎A făcut alegerea corectă și a colaborat.
‎Va fi răsplătită.
‎Dacă mă ajuți, ‎voi face la fel și pentru tine.
‎Mai ai timp să te salvezi, Josie.
‎Știu că Wilford nu există.
‎Și știu că l-ai băgat pe Layton în sertar ‎fiindcă a aflat,
‎așa că știu că nu-mi vei da drumul, ‎orice mi-ai promite.
‎Dacă știi toate astea, ‎știi și de ce trebuie să-l găsesc.
‎Și știi că voi face orice pentru asta.
‎Inclusiv să te folosești de Miles?
‎Știi că mama lui a murit ‎încercând să urce în tren?
‎Era singur pe lume când l-am găsit,
‎iar tu vrei să-l lași și fără mine.
‎Face parte din familia mea acum.
‎Iar tu poți rămâne în viața lui ‎dacă faci alegerea corectă.
‎Ai făcut atâtea...
‎Ascunzi atâtea...
‎Moartea lui Wilford, ‎crime, copii în sertare...
‎Bănuiesc că ai avut motivele tale. ‎Așa cred.
‎Dar trebuie să știi undeva adânc, ‎în sinea ta, că nu e corect ce faci.
‎Dl Wilford a conceput ‎Expresul zăpezii ‎să funcționeze într-un fel.
‎Dacă l-aș fi realizat eu,
‎aș fi creat o altă lume, ‎o lume mai dreaptă. Dar n-am fost eu.
‎Eu doar am moștenit creația altcuiva.
‎Oamenii cred că cine deține puterea ‎nu dă socoteală nimănui.
‎Că e liber să facă ce vrea.
‎E departe de adevăr.
‎Cel de la putere dă socoteală tuturor.
‎Fac anumite alegeri, dar nu că așa vreau, ‎ci pentru că le pretind ceilalți.
‎Le pretinde trenul.
‎Ce te-a făcut să devii așa?
‎Nu pot să te conving să vorbești, nu?
‎Unde e Layton?
‎N-o face! Nu.
‎Nu!
‎Eu...
‎Ai...
‎Unde e Layton?
‎Unde e?
‎Te rog.
‎Echipa de Îngrijitori e cea mai coruptă. ‎Nu putem avea încredere în el.
‎Nici n-am, dar avem nevoie de el.
‎Un fugar, un îngrijitor și o madamă ‎intră într-un bar...
‎Data trecută, Terence, am discutat
‎- ...despre Clasa a Treia și Coadă. ‎- Îmi amintesc.
‎Ce propune tipul ăsta ‎e o chestie urâtă de tot.
‎- Va fi vărsare de sânge, Terence. ‎- Da.
‎Clienții tăi bogați și triști, din față, ‎vor vrea sângele tău.
‎Melanie Cavill a venit ‎să întrebe de tine azi.
‎Și ce i-ai spus?
‎Că, dacă te văd, te torn.
‎Și?
‎Haide... N-o să intru în nicio tabără.
‎Va trebui într-o bună zi.
‎N-o să meargă să unifici clasele sociale.
‎Trebuie să ți-o dorești, Terence. ‎Voința poporului.
‎Nu vreau să fiu brutal, ‎dar e o chestiune de matematică.
‎N-aveți destui oameni.
‎Așa că...
‎nu vă bazați pe mine.
‎Bine.
‎Trebuie să verific prizonierul. ‎Deschide ușa.
‎E treaba Frânarului. Cunoști regulamentul.
‎Iisuse!
‎- Till? ‎- Da? Ce pot să fac?
‎Care e numele mic?
‎Bess.
‎Nu poți face nimic, Bess. Se va întoarce.
‎E în regulă. Nu i-am zis nimic. ‎Nu știe că ești de-ai noștri.
‎Sunt de-ai voștri?
‎Trebuie să fii.
‎Sunt Frânar, Josie.
‎Am făcut ce-am făcut pentru voi ‎fiindcă nu era corect.
‎- N-ai nevoie de alt motiv. ‎- Dar am o datorie față de acest tren.
‎Avem o datorie unii față de alții.
‎Față de muncitori.
‎Și față de cei mai slabi dintre noi.
‎Altfel, nu există viitor, Bess.
‎Trebuie să hotărăști ‎ce e bine și ce e rău.
‎Nu contează ‎ce consecințe va trebui să suporți.
‎Nu știu cum să te ajut.
‎Sunt Bocancii la ușă, ‎și n-am cheile de la cătușe.
‎- Du-i un mesaj lui Layton. ‎- Bine.
‎Se ascunde la dra Audrey.
‎Spune-i că Zarah ne-a trădat, ‎dar am luat legătura cu Miles.
‎E pregătit.
‎- Bine. Promit. ‎- Promiți?
‎Promit. O s-o fac, da?
‎Bine.
‎Bess?
‎Te rog să mai faci un lucru.
‎Melanie, aici erai! ‎Te-am căutat peste tot.
‎Nu e momentul potrivit, Ruth.
‎E o problemă majoră la Clasa Întâi.
‎Ruth, orice ar fi poate să aștepte, da?
‎- Nu înțelegi. Familia Folger... ‎- Nu-mi pasă.
‎Înțelegi? Mă doare-n cur
‎dacă familia Folger ‎se plânge iar de fripturi.
‎Nu mai sunt. Spune-le, da?
‎Nu suntem la pensiune. ‎E tot ce-a mai rămas din omenire.
‎Eu am probleme serioase, ‎așa că fă-ți dracului treaba și rezolv-o!
‎Sigur că da, Melanie. Cum spui tu.
‎Îți...
‎mulțumesc.
‎Nu vreau să continui, Josie.
‎Ai de ales.
‎Layton sau Miles.
‎Mâna ta...
‎Ce s-a întâmplat?
‎Paza!
‎Melanie!
‎Ce s-a întâmplat?
‎De ce ai condus ‎un interogatoriu fără mine?
‎Du-o la Compost.
‎Am terminat aici.
‎Layton...
‎Josie.
‎Bună, Miles.
‎- Am auzit că ai avut o zi grea. ‎- E un bărbat adevărat.
‎Și-a terminat exercițiile ‎și și-a luat rămas-bun de la prieteni.
‎Și n-a intervenit nimeni.
‎După ce treci de ușa aia, ‎nu mai e cale de întoarcere.
‎Vei fi inginer.
‎Și, ca să fii inginer pe ‎Expresul zăpezii, ‎trebuie să faci sacrificii.
‎Și poate fi foarte greu.
‎Ești fericită că ești ingineră?
‎Nevoile trenului sunt mai presus ‎de fericirea noastră.
‎Suntem ingineri.
‎Noi ținem lumea în viață.
‎Suntem gata pentru experiența ta.
‎Hei!
‎Cu cine mă joc în seara asta?
‎Tu!
‎M-am gândit la tine.
‎La cât de mult îți plac secretele murdare.
‎Ai vrea să afli
‎cel mai murdar secret ‎din trenul ăsta nenorocit?
‎Subtitrarea: Aurelia Costache