NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Ei sattunut!
Bileet
Pitäkää huoli peffoistanne. On jotain uutta.
Oli kuningas nimeltä Julien!
Valtakuntaansa kunnioitettiin
Kunnes kruununsa hän menetti
Ja väkensä vankilaan joutui
Ilkeän Koton vuoksi
Joten Julien ja Maurice pakenivat
Clover Salvian kanssa piileskelee
Ja Mort vapautensa uhrasi
Nyt Julien merelle eksynyt on
-Kuningas Julien, kuninkuutesi vietiin! -Hiljaa.
Luku yksi.
Kuningas?
Kuningas Julien?
Sanon tämän ystävänä, joka on ihaillut sinua vuosia.
Ryhdistäydy! Oikeasti!
Miten, Maurice? Katso minua.
Olen kruunuton, valtakunnaton, epäkuninkaallinen!
-Ilman kruunua olen alaston! -Vau. Niin olet.
En edes huomannut.
-Tuo ei auta! -Kaikki on syytäni.
Päästin Koton sisään.
-On minun syytäni, että hän otti vallan. -Tuo on totta.
Saan vaikka mitä ilmestyksiä.
Suu kiinni. Syy ei ole vain sinun. Koto huiputti sinua.
Tiedän. Tein jotain epäitsekästä ja autoin makia hädässä.
Niin ei enää tapahdu.
Tuo on oikea asenne.
Pyyhkäistään Madagaskar planeetalta.
-Räjäytetään paikka. -Ei pommiteta! Ystävämme ovat siellä.
Älä ammu lähettiä.
-Olen optimistinen. -Keksimme suunnitelman -
valtakunnan palauttamiseksi.
Pysy vahvana.
Mitä varten? Olemme keskellä merta,
meillä ei ole ruokaa. En ansaitse kuninkuutta.
Jos jäät pois, voinko korvata sinut?
Vastuulla ei ole niin väliä. Haluan vain käyttää valtikkaa.
Valitan. Valtakunnalla on jo uusi kuningas.
Tänään alkaa uusi aikakausi. Elämä fossien pelossa on ohi.
Fossat oppivat pelkäämään meitä.
Teemme Madagaskarista suuren!
Tämä loistelias patsas on varoitus kimppuumme hyökkääville.
Sallikaa minun selventää yksi asia.
Kukaan teistä ei ole orja tai vanki.
-Olette palkattomia harjoittelijoita. -Opintoja varten, vai?
Tietysti tapamme sen, joka yrittää paeta.
Töihin! Kysykää itseltänne...
"Onko minulla kiireellisyyden tajua?"
Kuningas on puhunut. Liikettä!
Olisipa minut sijoitettu postihuoneeseen.
Ei huolta. Kuninkaani pelastaa meidät.
Oletko idiootti?
Varmaan.
Bilekunkku hylkäsi meidät säästääkseen peffansa.
-Pakotietä ei ole. Olemme jumissa. -Joku kai silti pelastaa meidät?
Hoituu!
Ja sitten minä...
Ja sitten he...
He sanovat: "Hänellä on voimia!
Palautamme valtakunnan." Miltä kuulostaa?
Salvia?
-Salvia! -Tule vaimokseni,
jotta voin synnyttää kotilomme.
-Salvia, palaa todellisuuteen! -Tahdotko ratsastaa perhosilla?
-Tämän nimi on Brendan. -En.
-En tahdo... -Brendan!
-Mikä on? -Koto lähes -
-tappoi minut. Auta minua. -Taistelussako?
Kuin yrittäisi päihittää valtameren tai pahanhajuisen hengityksen.
Väärin. Voimme saada valtakunnan.
Kaikki on syytäni. Koto valloitti sen minun takiani.
Autoin häntä.
Olet masentunut,
mutta pidät tästä varmasti.
Voinko palata takaisin aikakoneella ja tappaa Koton,
-kun hän oli pieni? -Vielä parempaa.
Aikakone on tosin hyvä.
Voisimme aiheuttaa vahinkoa.
-Täältä pesee tuskaa! -Löysimme ruokaa.
Ja tarpeeksi tarvikkeita. Voimme nyt miettiä, mitä teemme.
Voimme yhä pommittaa valtakunnan takaisin kivikaudelle.
Mitä ruokaa?
Herkkutarjotin? Tiriseviä fajitoja? Rapukakkua?
Valkoisia purkkeja, joissa lukee "ruokaa".
Tänne ne piirakat!
Mitä tapahtui? Paikka oli täynnä.
Älä minua katso.
-Vain me tiesimme siitä. -Minuako epäilette?
Tapahtui rikos, joten rikollista syytetään.
-Profiloit minut. -Maurice!
Odotin sinulta parempaa, kamu. Varastatko ruokaa?
-En varastanut. -Sanot noin joka kerta,
-kun varastat. -Puhun totta.
Näännymme tähän sardiinipurkkiin, jos emme saa asioita kuntoon.
Lopetetaan syyttely. Keksitään jotain.
Mutta Pancho sen teki!
Selvitämme, miten paljon aikaa meillä on,
-ennen kuin näännymme nälkään. -Se on hyvä alku.
Kiva, että joku on järjissään.
Ja ainahan on kannibalismi.
Nuo lonkat ovat kai mukavan rasvaiset.
Uskallakin haukata.
Miten autoit? Kerro.
On parasta aloittaa alusta. Oli räjähdys -
noin 13 ja puoli miljardia vuotta sitten. Sen jälkeen galaksit...
Kerro sinusta ja Kotosta!
Isämme koulutti minusta soturikuningasta seuraajakseen.
Olimme kilpailijoita.
Esikoisena minun piti periä kruunu.
Neuvonantajat varoittivat häntä veljeni -
pimeydestä ja vihasta. Niin kauan kuin kruunu olisi minulla,
Koton julmuus pysyisi hallinnassa.
Mutta en halunnut kuninkaaksi. Halusin olla väri tai sointu.
Kun lähdin, hän oli voittamaton.
Koto hallitsisi saarta rautanyrkillä tai polttaisi sen.
-Loppu. -Kaatuiko valtakuntamme ollaksesi väri?
En osannut päättää, mikä väri. Pidän sinisestä,
mutta sieluni itki -
pistaasinvihreän perään.
Nyt minun on palattava luontoon, jonne kuulun.
-Tekosyy paeta jälleen. -Maailman konfliktit eivät -
kuulu minulle. Potkimme vain kosmista palloa -
jonkun tyypin kanssa.
Älä pakene. Tämä on mahdollisuutesi korjata virheesi.
Minne sinä...
Tahdon hyväillä varvaspeukaloasi vielä kerran.
Mitä sinulla on, Mort?
-Ei mitään. -Anna kun katson.
-Älä vastusta. -Mitä tämä melu on?
Tutki Mort!
-Hänellä on kätkö. -Vain Koton hyväksymä kätkö sallitaan.
Anna jalkani takaisin!
Teen tämän selväksi. Koto on nyt kuningas.
Niin kauan kuin Koto elää, minä määrään.
Ensimmäinen ja viimeinen varoitus!
-Mitä teemme? -Hän on pelottava.
-Kaipaan kuningasta eniten! -Ryhdistäytykää.
Hän sanoi: "Niin kauan kuin Koto elää."
Taidan ymmärtää.
-Mutta selitä tarkemmin. -Meidän on vain tapettava Koto.
-Kulta. Isi pitää tuosta. -Aivan! Tapan Koton!
Kuningas Julien voi palata.
Tapa saman tien myös Willie.
Nämäkö ovat laivan ruokavarat?
Ruoka on saatava riittämään.
On nälkä. Tarvitsen vain...
Säästä mönjää meillekin.
-Se on minun! -Ruokaa on säästettävä!
Kamala nälkä.
Pyydän, lopettakaa.
Emme taida olla yksin.
Voi ei, nyt alkaa pelottaa.
Oliko se kummitus? Laiva on vanha. Se on voitu rakentaa -
alkuasukkaiden hautausmaalla.
Aavemainen ulina olisi voinut olla mitä vain.
Demoni tai merihirviö. Jokin, joka munii munansa rintaonteloihimme.
-Vaihtoehtoja riittää. -Se hyökkää.
-Se tekee kaikkea pahaa. -Onkohan sillä ruokaa?
Me olemme ruokaa!
-Tule takaisin tänne! -Enkä tule!
-Tuo ei ole sankariteko. -Ei niin.
Olen nimetön tyyppi, jolla on upea tukka,
vatsalihakset kuin pullapitko ja kyky puhua toukille.
Autoit Kotoa orjuuttamaan koko saaren.
Etkö vihaa itseäsi?
Suutu ja käytä vihasi valtakunnan pelastamiseen!
-Minulla ei ole tapana vihata. -Annan sinulle syyn vihaan!
Vaikka näin!
-En ole vihainen. -Entä nyt?
Jokin taitaa ärsyttää sinua.
Kuulkaa.
Tilanteemme on -
huonompi kuin upea. Jos aloitamme uuden elämän merillä...
-Löysin harppuunan! -Et kai.
Voimme etsiä hirviön jäljittimellä. Pakotamme sen torpedoputkeen.
Jos se on herkullinen kuin kinkku tai aamiaisburrito, syömme sen.
-Molempi parempi! -Ei pahakaan.
Jäljitin oli onnenpotku.
-Toin tämän kotoa. -Miksi sinulla on jäljitin...
Kirjoitatko elämäkertaani? Voimme käyttää sitä.
Siinä kaikki!
Menen edeltä. Jos en selviydy,
kertokaa, kuinka urhea, uljas ja hämmästyttävä olin.
-Majesteetti, älä mene. -Näetkö kruunua päässäni?
En ole majesteetti. Olen vain komea maki, jolla ei ole menetettävää.
Kerro tuosta, jos en selviydy.
Napakymppi! Osuimme johonkin.
Napataan hirviö.
MYRKKYÄ
Juotavaa, teidän armonne?
On epäkohteliasta juoda yksin.
Salud!
Valuu alas helposti.
Iljettävää.
Ei sattunut... Eikä!
Miltä näyttää?
Seuraavasta oikealle. Saatatte yllättää sen.
Se on tuolla.
On oltava fiksu. Kuole, inhottava hirviö!
Kone on ehkä rikki. Käytävä on tyhjä. Mitään ei näy.
Se on siinä huoneessa. Pysy rauhallisena.
Missä se on?
-Hermot pettävät! -Ei paniikkia!
Mutta se on katossa yläpuolellanne.
Se sai minut!
En halua olla toimintatähti.
Pancho?
Riittikö?
Suutuitko?
Entä itse?
-Kumpi meistä on päihitetty? -Mitä tarkoitat?
Sankarin piti suuttua.
Todellinen sankari muuttaa maailmaa sydämellä, sielulla ja tuoksulla.
-Ei nyrkeillä. -Jos en olisi väsynyt, löisin sinua.
Todellisia sankaritekoja ovat kiittäminen,
naapurin tilin tasoitus ja antaumuksellinen vessakäynti.
Kukaan ei ole sanonut noin.
Guruni sanoi. Kun jätin -
kuninkaallisen elämäni, hän auttoi minut totuuteen.
Missä hän on?
Olen epätoivoinen! Hän voi opettaa, miten Koto voitetaan.
Oletko valmis kuuntelemaan korvillasi -
-etkä nyrkeilläsi? -Vaihtoehtoja ei ole.
Jos annan gurusi opettaa minulle sankaruutta, autatko päihittämään Koton?
Matka on pitkä ja vaarallinen.
Eivätkä välipalavaihtoehdot ole upeat.
Jos guru auttaa minua pelastamaan saaren, antaa palaa.
Tiedän, että tämä näyttää huonolta...
Hiljaa! Vartijat ovat huomanneet tekosi.
-Minäkin olen huomannut. -Mitkä... Hiljaa. Aivan.
Saat ansaitsemasi kohtalon.
Tekosi ovat hauskoja.
-Mitä? -Pyydän sydämellisesti -
sinua hovinarrikseni.
-Todellako? -Ei ole hauskaa olla hirmuhallitsija,
jos ei voi nauraa. Tervetuloa.
-Teenkö minä... -Naurata minua.
Miksi hylkäsit meidät, kuningas Julien?
On kylmä.
Eikö veljeytemme merkinnyt mitään?
Kamu, en ole enää kuningas, olen...
KJ, antaa mennä. Sinulla ei ole menetettävää.
Hirviö ei voi tappaa kuollutta kuningasta.
Paha henki, minä tässä,
entinen kuningas Julien XIII.
Nimi on kai tuttu.
Pyydän, voitko lopettaa vainoamiseni,
ja ilmoitan, ettei kamuni tappaminen ollut siisti teko.
Hei, kuningas!
-Se on vain Ted! -Se on Ted!
Ted? Miksi sinulla on morsiuspuku?
-En ymmärrä kysymystä. -Mitä hittoa?
-Ulisitko koko tämän ajan? -Anteeksi.
Olen häpeissäni syönyt tölkeittäin hallituksen ruokatuotetta.
Olen ypöyksin.
Ruoka on iljettävää, enkä voi lopettaa syömistä.
Luoja, olen hirviö. Minulla on ollut vatsakipua siitä saakka,
-ja siksi ulisen ja voihkin. -Etsimme sinua.
Luulin, että olitte hirviöitä tai vuoristomakeja.
Sain harppuunasta peffaan ja ajattelin, että pysyn piilossa.
-Missä loppu ruoka on? -Poissa.
Olen siis iloinen vain siitä, että Pancho on kuollut.
-En ole kuollut. -Voisiko pahemmin mennä?
-Tarkoitan, jee! -Olin ähkykoomassa,
koska söin ruskeaa mönjää. Et edes tarkistanut pulssiani.
Tarkistin. Tai se taisi unohtua. Mutta olet kunnossa. Hienoa.
Löysin jotain radiosta.
Tervetuloa, matkalaiset...
-Maata on lähellä! -Voihan suolakurkku!
Ruokaa! Pelastuimme!
Kurssi laulavia naisia kohti! Löysimme uuden kodin.
Kipsi irrotettiin liian varhain. En tiedä, paranivatko luuni.
Tanssi! Nyt heti.
-Onko guru vuorella? -No, ei.
Guruni vuori on paljon kauempana kuin tuo vuori.
Matka on pitkä.
En halua kirousta,
mutta olen noin sataprosenttisen varma, ettei mitään pahaa enää tapahdu.
Käännös: Saija Karonen