EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag fattar inte att han är borta.
Jag kan inte gå hem till det tomma huset, öppna dörren och...
...inte höra hans klor mot golvet när han springer mot dörren.
Vet du vad? Jag möter dig där.
Okej.
-Vilket fint ställe. -Tack.
Du har bytt upp dig.
-Varför bodde du inte här när vi var ihop? -Vad menar du?
Tyckte du inte om den trånga enrummaren utan luftkonditionering i Valley?
-Det här är jobbigare än jag trodde. -Se det så här.
Det är första gången du kommer hem utan honom.
Det blir aldrig lika jobbigt som nu.
Det är inte nödvändigtvis sant.
När pappa dog blev det svårare med tiden.
Förlåt. Jag vet att du försöker hjälpa mig.
Minns du när han tittade på när vi hade sex?
Jag vill minnas att du tyckte att det var störigt.
Ja, ett extra par ögon såg på när jag hade sex.
-Han fattade inte vad han såg. -Jo.
Han fattade till och med när det var försoningssex.
Det känns som om...
...hela vårt förhållande var fantastiskt försoningssex.
Ja.
-God morgon, Sam. -Hej, Gus.
Hallå!
Hej! God...
Hej, Gus. Vi är lite upptagna just nu.
Jag ska inte störa.
Jag...
Jag ville bara be om ursäkt för att det urartade förut.
Och så vill jag tacka för
att ni har lyssnat på mina idéer om Nordpolen-filmen
Jag ville bara ge dig den här kartan över Nordpolen,
ifall att den kan inspirera dig.
Sen när filmen får klartecken kan du fira med en flaska soju.
Ja.
Då så!
Tack.
-Tack så mycket. -Visst.
-Vad snällt av dig. -Inga problem.
-Inga alls. -Tack.
-Vi ska fortsätta jobba. -Ja, gör det.
Det blir coolt.
Ja...
Vad är det?
Inget. Jag ville bara säga
att jag har lyckats skyffla om min planering,
så nu kan jag åka till New York.
Alltså, om du vill att jag ska komma och bolla idéer, så kan jag göra det.
Det är för sent nu. Det är viktigt för Victor
att folk är engagerade från början.
Vi måste fortsätta med det här nu, så...
Okej, ni ska få göra det.
Ni ska få fortsätta, och...
Okej.
Bit inte på naglarna. Det ser inte bra ut.
Ursäkta. Nervös ovana.
-Jobbig dag? -Det är lugnt.
-Vill du hänga ikväll? -Allvarligt?
Ja.
Vi kan ta en bärs eller nåt. Arya lägger sig kl. 21.00.
Jag är galet uttråkad och kan inte titta på Dateline längre.
Det skulle vara toppen. Trevligt med sällskap.
-Hos dig, då. Toppen. -Visst. Härligt.
-Jag kanske tar med mig nån. -Vad sa du?
-Hallå där! Ursäkta. Vilken dum sittplats. -Inga problem.
Jag sticker nu.
-Va? Jag som lagar chilaquiles. -Jag har så mycket skit att göra idag.
-Är det lugnt mellan oss? -Ja.
Så det är inte konstigt nu för att vi hade sex?
-Nej. -Bra.
Du...
Jag har väl inte med det att göra, men när vi sågs på bion häromdagen
så var du med nån. Är det allvar mellan er eller...
Vi har träffats i en månad.
Jag trodde det skulle bli allvar, men det gick snett.
-Vi har aldrig sagt att vi är monogama. -Bra. För din skull.
Han verkade desperat vilja bli omtyckt.
-Han är bara från Mellanvästern. -Är det därför han är så tråkig?
Passa dig, Mickey. Tråkiga människor är farliga. De gör en tråkig.
-Kan vi släppa det här nu? -Ni såg inte ens ut som ett par.
Snarare som ett syskonpar i ett alt-rockband.
-Lägg av. -Nej, det var ännu värre.
-Ni såg ut som en kristen folkmusikduo. -Okej, nu går jag.
-Ring mig sen. -Okej.
Jag gillar paprikasmaken i det där.
-Stekt bacon. -Vänta.
-Får jag smaka. -Klart att han gör så.
-Jag hatar det. -Kunde varit varmare.
Vi borde ha beställt ranchdressing.
Pappa, får han sitta med oss?
Vad tycker du?
Ursäkta?
Hej.
-Hej. -Vill du äta med oss?
Ja, tack.
Vad coolt. Det här är toppen.
Det påminner mig om...
Min pappa brukade ta oss till Denny's.
Vi älskade det. Vi blev helt tokiga!
Jag minns en gång
då mamma lät oss dricka Pepsi till frukost,
och det var jättehäftigt.
Det är så härligt att vara med en familj
och att känna den här atmosfären.
För jag...
Jag är rätt ensam här och längtar bara hem.
Jag har aldrig sett en så ledsen vuxen.
-Kan vi få notan? -Vad pinsamt.
Det är ingen fara.
Det var inte meningen att ösa ur mig så här...
-Det gör inget. -Ingen fara.
Ni ska få min adress så får ni komma och ösa ur er hos mig.
Vänta. Ursäkta.
Jag måste ta det här.
Men låt mig betala för det här.
-Nej! -Jag tar det. Tack ska ni ha.
-Hej. -Hej.
-Jag saknar dig. -Jag saknar dig också.
Förlåt att jag blev så arg när vi skypade.
Nej, då. Det är ingen fara.
Det var jag som var knäpp.
Vad skönt att höra din röst.
Hur är det med dig?
Bra. Jobbet har varit toppen.
Jag övertalade den där tjejen att börja hos oss.
Nähä? Det är ju fantastiskt.
Nu ska Erika låta mig sköta det.
Det blir mitt program, så jag går från produktionsledare till producent.
Vad roligt. Ser man på, du bryr dig om jobbet. Jag är stolt över dig.
Det lät lite nedlåtande, men visst.
Nej, så menade jag inte. Förlåt.
Det gör inget. Vad har du haft för dig?
Har du knullat med en massa skådisar?
Va? Nej, jag är ju ihop med dig.
Jag vet det. Jag skojade bara.
Jaha. Vad roligt.
Hur är det med allt? Mår du bra?
Det låter som om det är nåt.
-Mår du bra? -Vadå, som att det är nåt?
Jag vet inte. Du låter lite upprörd eller manisk...
Manisk? Va? Nej, jag är inte manisk.
Är du min psykolog nu?
Jag mår bra. Tack för att du frågar, dr Gus.
-Jag är bara orolig. -Var inte det!
Jag är inte orolig för dig.
Det är sånt här som får mig att dra mig undan.
Jag borde inte ha ringt. Förlåt. Jag måste sluta.
Okej. Mickey?
Fan.
Har du tid att hjälpa till att rädda våra hav?
Tyvärr. Jag har köpt glass.
Den smälter och det är inte gott att frysa om den.
Vet du vad? Det där var själviskt av mig.
Vagnen! Jävlar!
Hallå.
-Vem är det? -Min polare.
Lurad! Jag visste att det var du, men gick ändå på det.
Jag har beställt friterad kyckling om du vill ha.
Visst, kör hårt.
Jag kanske sätter på Ride Along 2.
Du, jag bjöd hit en statist från inspelningen.
Okej, men de brukar föredra "bakgrundsskådespelare".
-Hon brukar föredra "Natasha". -Natasha? Okej.
-Visst. -Jag skulle ha bjudit henne till mitt rum,
men jag delar ju med Arya. Det är trist.
Mår du bra? Du verkar lite nere.
Jag vet inte. Det är lite konstigt mellan mig och Mickey just nu.
Hon tog inte det där med flygbiljetten så bra.
-Nej! -Jo.
-Hon gillar inte såna gester. -Nej! Fan också.
Jäklar! Då byter vi taktik. Vet du vad du gör nu? Ger henne utrymme.
Ja, håller mig på avstånd. Ger henne utrymme. Det låter vettigt.
Tro mig, då är hon snart tillbaka hos dig.
Det är egentligen enda alternativet jag har.
-Men det är svårt. -Livet är svårt.
Det är det som håller Seagram flytande.
-Titta vem det är. -Vill du öppna eller ska jag?
-Hej! -Hej!
-Hej. -Hej. Jag heter Natasha.
-Välkommen till Oscarsgalan. -Hej!
-Vilket fint rum. -Eller hur?
-Visst. -Det här är Gus.
-Gus. Du är alltså den som har... -Den som har...
Rakt på sak.
-Den friterade kycklingen? -Vänta. Vad har du bakom...
-Kolan! -Ja!
-Du är bäst, Gus! -Är det kola?
Ja.
Hej!
Var du här igår? Jag hörde dig inte.
Jag var ute till jättesent. Truman var helt galen.
Det är en lång och tråkig historia. Hur mår du?
-Jag dog nästan idag. -Va? Mår du bra?
En bil körde på min kundvagn.
En grapefrukt exploderade som kunde varit mitt huvud.
Den här grapefrukten. Titta.
-Men herregud. -Jag tittade på den
och tänkte att livet kan ta slut när som helst.
Jag har nöjt mig med så mycket.
Om jag hade dött idag, skulle det ha stått "efterlevs av Randy" i min dödsannons.
Jävlar.
-Jag måste nog göra slut. -Ska du dumpa honom?
Jag ser det hellre som att släppa oss båda fria.
Ett råd: Gör det via mess och blockera hans nummer så han inte kan härja.
Nej. Han förtjänar att få höra det direkt från mig.
Jag kanske är naiv, men jag tror att jag kan göra det på ett sätt
-som faktiskt får honom att känna sig bra. -Allvarligt?
Jag har känsla för sånt. En gång fick jag avskeda nån. Det tog timmar,
men vi pratade om allt i våra liv.
-Vi mejlar fortfarande. -Om vadå?
Om att jag avskedade honom och att han inte hittar ett jobb.
Det är vänskapligt. Det är lugnt.
Kom igen.
-Tash, fixa en ny drink till Gus. -Gus behöver en drink till.
Jag har lite kvar här...
-Vi kan nog fylla på! -Kom igen.
Okej.
-Nu sätter vi på riktig musik. -Ja.
Gus?
-Den här linan är till dig. -Nej, jag har inte ens ätit än.
Kom igen, vi är ju i Atlanta.
-Ja, precis. -Vad spelar det för roll? Jag...
Det är ju Atlanta!
Ni har kul.
Här kommer hon!
Alla ska göra det.
Annars känns det som om du ser ner på oss.
Se inte ner på oss, Gus!
Ja!
Jag minns när jag var liten och familjen gick i kyrkan. Jag älskade Jesus.
-Vad gulligt. -Jesus var min bästa vän, för fan,
men jag pratar aldrig med honom längre.
När pratade ni med Jesus sist? Ska vi be?
-Aldrig i helvete. -Inte just nu.
-Jag ska bara be en snabbis. -Du behöver en drink till.
Vi ska gå! Är du okej?
Okej!
-Hej då! -Trevligt att träffas!
Okej.
Hallå!
Jag har Busters aska. Följer du med och sprider den?
Hallå!
-Hej! -Hej!
Förlåt att jag skrämde dig.
Det gör inget.
Jag trodde du var min granne Kelly.
Han älskar att spela mig spratt. Jag hatar honom.
Hur är läget?
Jag har spännande nyheter. Nåt som kommer att öppna upp ditt liv.
Det låter toppen. Har vi vunnit nåt?
Nej. Jag ska göra slut med dig.
-Va? -Lyssna färdigt. Det här uppbrottet
kommer att ge dig en möjlighet att träffa nya människor.
Det är dags för dig att ta dina vingar och lyfta,
för du är redo och jag kan inte hålla dig tillbaka.
-Jag visste inte att du hade besök. -Hej.
Bertie, det här är min bror, Devon. En överraskning.
-Hej. -Hej.
-Ursäkta, de är blöta. -Ja, mycket.
De är rena. Han älskar överraskningar.
-Jag hatar dem. -Sen han var liten.
Vad roligt att äntligen få träffa dig, för han slutar aldrig prata om dig.
Mamma har berättat för alla sina vänner om dig.
Bertie har precis gjort slut.
-Allvarligt? Varför då? -Jag är ledsen, men...
Kan du inte ge honom en chans? Det betyder mycket för familjen.
-Är det för att jag lånade pengar? -Vad fan?
Pengar lånar man bara av familjen. Hur mycket?
Jag har 60 dollar på mig, men jag kan ta ut mer.
-Inga problem. -Jag är ingen invalid.
Du krossar mammas hjärta.
-Jag? -Gör jag?
-Båda två! -Okej, men...
-Jag måste gå nu. -Nej, gå inte. Vi kan lösa det här.
Det är mycket du inte vet om mig.
Som att barn älskar mig. Eller hur? Och jag kan lyfta jättetunga saker.
Sluta nu. Du skämmer ut dig.
En sommar gav jag alla mammas gamla jeans till ett kvinnohärbärge.
-Håll käften! -Alla hyllade mig.
-Håll käften själv! -Ingen hyllade dig!
-Jo. -Håll käft!
-Lycka till nu. Jag är ledsen. -Nej, gå inte, Bertie!
-Vi skulle vänta på kapten... -Skit i det.
Vi är 2 km från ett kraschat plan med presidentens dotter. FBI kommer snart.
Kapten sa att vi skulle vänta här.
Kapten är inte här, Jack.
Kapten är inte här.
-Bryt! -Hur var det?
Var det bättre?
-Hej. -Hej.
God morgon.
-Vet du när nästa rast är? -Hur så? Vill du prata med Victor?
Ja. Jag bara...
Han ska veta varför jag borde vara med på Nordpolen-filmen.
Jag behöver fem minuter.
-Jag kan nog övertala honom. -Du måste gå vidare.
Du behövs inte längre. Vi köpte rättigheterna till artikeln du nämnde.
Vänta... Va? Allvarligt?
Kan du vara tyst? Vi spelar in.
Ni hade inte känt till den utan mig.
Var lite smartare nästa gång.
Smartare? Det handlar inte om det.
-Utan om dina känslor gentemot mig. -Vi är mitt i en scen.
-Du har aldrig gillat mig. -Vad menar du? Jag kände dig inte ens.
-Sen dyker du upp och slickar hans röv... -Jag? Det är du som gör det.
-Nej. -Det här är hans röv och dina läppar.
-Jag är här borta. -Nej, du är...
Det här är jag. Du är ovanpå mig.
-Du är falsk... -Hallå.
-Driver ni med mig? -Pausa.
-Kameran går! Återställ! -Ursäkta. Det var inte meningen att...
Han ber dig lämna inspelningen.
Jag kan knappast lita på det du säger.
För gott.
För gott. Gå.
-Han sa "för gott". -Jag hörde det.
-Kameran går! -Jag är ledsen.
Tystnad! Från början!
Fan också.
FÖR ANHÖRIGA TILL ALKOHOLISTER
Snart framme. Lite till, bara.
Ormar är inte så läskiga.
Min kusin har sett en. Inte här, men... Hej.
-Hej. -Hej.
Hej.
-Känner du dem? -De är vänner till en vän.
-Vart ska vi? -Hit.
Det här var Busters favoritplats.
ANHÖRIGGRUPPENS REGLER
Och där är jag igen
och kör hem mamma för att hon är för full för att köra.
Jag ska precis säga hur trött jag är på skiten.
Sen stannar jag upp och påminner mig om det man inte ska göra.
Låt bli att tjata, skälla och klaga. Driv inte på nån annan än dig själv.
Försök inte ha koll på alkoholisten.
Var inte överbeskyddande.
När jag kom till slutet på listan,
kunde jag släppa min ilska
och känna kärlek för min mamma.
Jag kan inte hålla ögonen på henne.
Ibland är det det svåraste.
Jag måste komma ihåg att det bästa jag kan göra
är att släppa allt som jag inte kan förändra
och tänka på det jag kan förändra.
Jag har träffat en tjej.
Vi dejtar och hon är alkoholist.
På sistone har hon dragit sig undan från mig.
Nu fattar jag.
Jag fattar.
Jag har lagt
så mycket press på henne att bli bättre.
Jag ska ta ett steg tillbaka...
...och låta henne hantera sitt tillfrisknande.
För då kanske...
...vi kan ha ett riktigt förhållande.
-Hallå. -Hej.
Hur gick det med Randy?
Det var värre än jag trodde.
Det var som att se en skräckfilm och medverka i den.
-Är du redan ute på Tinder? -Ja, jag gillar alla.
-Vad betyder "projektledare"? -Att man är arbetslös.
"Projektledare" och "vd" betyder arbetslös.
-Jag gillar dem ändå. -Gör inte det. Alla kommer att messa dig.
Bra. Då känner jag mig omtyckt. Jag har bara sju kontakter i min telefon.
Jag öppnar.
-Hej. -Hej.
-Spontanbesök. -Ja.
Jag var i närheten, köpte kronärtskockor.
De är så dyra att man borde få en avrunkning på köpet. Hej.
Hej.
Ursäkta. Bertie, det här är Dustin, en gammal vän.
Bertie, min rumskompis.
Rumskompis och framtida gammal vän.
-Är du hungrig? Jag kan laga till de här. -Vad snällt.
Inga problem. Herregud, är det här köket?
Det här var nog ett misstag.
Hur känner ni varann?
Mickey och jag har dejtat. Jag kände henne på tuppkamstiden.
-Har du haft tuppkam? -Inte direkt.
Jag gick på tjack och klippte mig med en fällkniv.
Det var läckert. Du är ännu läckrare nu.
Jag gillar den här looken. Vad goda de här var.
Ja, jag är bara rädd att tappa en krona...
Okej.
Jag ska gå in till mig och packa ihop Randys grejer. Hej då.
Varsågod.
-Vad är det? -Jag vet inte. Säg det du.
Inget. Jag är vuxen och äter middag med en vän.
-En väldigt närgången vän. -Okej, vi har knullat.
-Än sen? Du känner mig knappt. -Men Gus, då?
Jag har känt Gus i två månader och vi har aldrig sagt att vi är monogama.
-Jaha, men... -Vad ska det betyda?
Om jag var i samma sits, skulle jag göra annorlunda.
-Visst, för du är ju perfekt. -Nej, men jag värnar om Gus.
Om du berättar för honom, förstör du hans liv.
-Jag sa inte att jag skulle berätta. -Gör inte det. Nånsin.
Om du hade haft ett vuxet förhållande, så skulle du förstå.
-Jag har varit förlovad. -I Australien, ja. Det räknas inte.
Jag råkade spilla lite vin. Har du papper nånstans?
-Strunta i det bara. -Va?
Ja. Det här stället suger. Vi åker till dig istället.
Okej.
Hallå!
Jag ville bara säga hej då. Jag flyger hem imorgon, så...
-Okej. -Ja.
Mår du bättre? Det såg inte så bra ut sist.
Jag vet inte. Den senaste veckan har jag upplevt
livsomvälvande genombrott, helt ärligt.
Sist spydde du på toaletten.
Va?
När var det?
-När var det? -Vad sa du?
Det var för några kvällar sen. Du sov. Jag var i hans rum och såg Ride Along 2.
-Just det. -Minns du?
Ja. Jag mådde illa efter...
-Du åt en köttbullsmacka. -Jag blev matförgiftad.
Ni behöver inte snacka skit. Jag vet vad ni pratar om.
-När lärde hon sig prata så? -Du drack säkert en öl och tuppade av.
Är jag lättviktare nu?
-Gör som jag säger, inte som jag gör. -Nu blev jag illa till mods. Jag går.
-Okej. -Vi gick för långt. Vi ses.
Du luktar som förr.
Jag vill inte bli påmind om att jag har en lukt.
Men tack.
Är det själva ordet "lukt"? Kan jag säga att du doftar som förut?
-Helst inte. -Okej.
Jag borde släppa in min bror snart.
Det här är skönt.
Jag önskar att jag kunde stanna här och skippa jobbet.
Det låter perfekt.
Jag har varit grym på jobbet på sistone.
Det borde göra mig glad, men det ökar bara pressen.
Om jag kan lyckas, kan jag också misslyckas. Det gör mig nervös.
Jag fattar.
Ärligt talat,
så vill en del av mig inte ha en massa ansvar.
Jag vill bara gifta mig, få barn och leva ett enkelt liv.
Det är toppen.
-Är det? -Absolut. Jag förstår verkligen det.
Du kommer från en störd familj. Jag kommer från en störd mardrömsfamilj.
När man har en sån bakgrund, så...
Jag vet inte.
Man vill bilda familj och göra allt rätt.
Precis. Jag vill ha en lycklig familj, sudda ut den dåliga
och ge mina barn den fantastiska barndomen som jag aldrig fick.
Jag med.
En fru som är hemma när barnen kommer hem från skolan. Så hade jag det aldrig.
Jag kan baka kakor om jag måste.
-Med chokladbitar i. -Självklart! Jag är inget odjur.
Jag tänker inte ge mina barn havrekakor med russin.
Förlåt, då.
Vi har det bättre nu, båda två.
Vi skulle kunna försöka igen.
Jag borde åka hem och byta om före jobbet.
Nej du...
Du ska inte gå nånstans.
Är du tillbaka?
Översättning: Hanna Waurio