СЕРІАЛ NETFLIX
ПЕРШИЙ ПОЦІЛУНОК
Це був божевільний сон.
Іноді, коли я прокидаюсь,
у мене сухо в роті, а серце калатає.
Не можу зрозуміти, чи пігулки роблять сни більш реальними,
чи не дають їм стати ще гірше.
Навіть в найкращі дні відчуваю, що тут не моє місце.
Наче всі інші змогли з усім розібратись.
З одягом.
З групами, що подобаються.
З тим, хто вони є.
І ким хочуть бути.
І лише я одна
лише прикидаюсь.
Джульєтто!
Доброго ранку, люба.
Добре спала?
Звісно.
Я додала сюди таблеток.
-Вони майже скінчились. -Вже?
Ти добре почуваєшся?
Все в нормі.
Авжеж, я не в нормі, і вони це знають.
І хочуть, щоб я сказала це вголос.
Але я не скажу.
Бо це був би кінець всьому,
а я не готова до того, що буде далі.
Джульєтто.
З твого дня народження минуло три тижні.
Ми знаємо, ти нервуєш, але ми вважаємо, що тобі час…
Доброго ранку.
Елінор, тебе не було всю ніч?
Хіба це важливо, якщо зараз я вдома?
Важливо, коли ти працюєш на мене.
Я колись спізнювалась?
Елінор — мій приклад для наслідування.
Одного дня я теж буду самовпевненою сміливою дівчиною,
якій байдуже, що думають її батьки.
Джульєтто, будь ласка, можеш нагадати Бену, що у нас є дзвінок?
Він знає.
Ми продовжимо цю розмову?
Цей колір тобі не личить.
Пробач.
Значно краще, красуне.
Колись я його вб'ю.
Я цього не дозволю.
Міс Фейрмонт, маю заявити.
Ви найгарніший персик, що я бачив.
Ну, хіба ти не наймиліший?
У Бена Вілера легко закохатись.
Ще дітьми ми стрибали по брудних калюжах
і читали усі книжки, що знаходили на полиці моєї матері.
У віці 12 років ми місяць зустрічались.
Доки обидва не зрозуміли,
ну,
чого хотіли насправді.
Зараз він крутий хлопець.
Відомий спортсмен, якого запрошують на усі вечірки.
А я популярна через асоціацію.
Наслідок:
коли я з Беном, мене не помічають.
Моє тіло досі змінюється.
Бувають жахливі напади головного болю,
але про це ніхто не знає,
бо завдяки ньому я почуваюсь та виглядаюнормально.
Веселий і сексуальний, але я не хочу надто тиснути.
Так.
Що тебе змусило посміхатись?
Твоє обличчя.
Багатьом воно подобається.
Ноа Харрінгтону, наприклад.
У Ноа Харрінгтона є дівчина.
Ноа Харрінгтон заплутався, але він виплутається.
Знов голова болить?
Так.
Не виходь на сонце.
Від цього стає гірше.
Ось.
Так краще.
Ще раз вертаюсь до норми.
АКАДЕМІЯ ЛАНКАСТЕРА
То заберу тебе о дев'ятій?
-Куди? -На вечірку.
Вдома у Ноа. Ти обіцяла піти.
Чого б це? Я ненавиджу вечірки.
Але ти любиш мене і маєш піти.
Ти мій звідник.
Я дівчина.
Звідниця.
Слухай, я не хочу заважати мовчки сохнути за кимось,
але, зрозумій, з нею можна просто поговорити.
Вже.
Так, ні, ми точно вже…
говорили.
ХОРОШІ КНИЖКИ
ВІТАЄМО У АКАДЕМІЇ ЛАНКАСТЕРА ДОМІВЦІ СОКОЛІВ
А ти у моїй…
Побачимось.
А може тобі почати з чогось простого, наприклад, зі свого імені?
Можемо зробити як Сірано, де я буду виконувати роль…
Я знаю, що робив Сірано.
Відповідь «ні».
Гаразд.
Щодо вечірки.
Одягну той піджак «Прада», а на ноги щось вінтажне,
щоб не здалось, ніби я ношу лише бренди. Обережно!
Вибач.
Мені дуже шкода.
Вибач. Це я винна.
Привіт.
Ти Джульєтта? Ми в одному класі англійської літератури.
Так.
І фізики.
І фізкультури.
А ти Калліопа?
Можна просто Кел.
Чому?
Що?
Просто мені подобається Калліопа.
Тому дивно.
Тобто…
Красиве ім'я.
Правда?
Класичне?
З класики?
У мене ще брати є: Тесей та Аполлон.
Сьогодні вечірка.
Вдома у Ноа.
Мій друг Бен змушує мене піти.
Я не дуже люблю вечірки.
Я теж.
Там дурня.
Але я обіцяла, що піду, тому…
Я буду там.
Може побачимось, якщо ти теж вирішиш піти?
Так.
Добре.
Круто.
Чекай!
Не турбуйся.
Я тримаю.
Загадаєш бажання?
Про вію під оком я вірю більше.
До вечора?
Добре.
Класно.
Супер.
Побачимось, Калліопе.
Але ж спочатку у нас література.
Так, точно.
М-р Портер.
Бувай.
Агов.
Не пропусти це.
Там будуть всі.
Сподіваюсь, це лист кохання до Фланнері О'Коннор.
Так, сер. Саме він.
Я завжди була чутливою.
Але стає все гірше.
З кожним днем
світ стає все більш різким.
Більш гучним.
І сьогодні,
коли я думала, що це вже занадто,
я наштовхнулась на тебе.
Міс Бернс, знаю, ви щойно перевелись,
але, певен, наш годинник працює так само, як у вашій старій школі.
Перепрошую.
Все добре.
Оскільки ви вже встали, то не будете проти почати.
«Хейзл Моутс сидів у дальньому куті купе, оббитого зеленим плюшем.
Він дивився на вікно, ніби міркуючи, чи не вистрибнути назовні,
кудись у дальній кінець вагона.
Потяг мчав серед дерев…»
Хто ти, Калліопа Бернс?
Чому з'явилась зараз?
Я боюсь кліпнути оком,
аби ти не зникла.
«Звивались та розчинялись зорані поля,
а свині, що копирсались у борознах, були схожі на великі плямисті камені».
Дякую, Калліопе.
Поговоримо про зав'язку.
У художньому творі зав'язка - це не просто місце дії.
Це дійова особа.
Часто перша, яку ми зустрічаємо.
Важливо запам'ятати…
Я не вперше закохалась.
І навіть не вдруге.
Але зараз почуття інше.
Сильніше.
Наче я знаю, що між нами щось буде.
Просто не знаю коли.
Це дурня, але коли я думаю про тебе,
все інше просто зникає.
Якимось чином година минає за п'ять хвилин.
Пам'ятайте, твори на середу, а іспит — в п'ятницю.
Додайте нагадування в телефонах.
Для цього зроблені застосунки календаря.
Ти прийдеш вечором? Там буде Бред?
Він мусить прийти. Він несе пиво.
Звучить непогано.
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Чорт.
Хто носить чисте срібло?
О, чорт.
Лайно.
Чорт.
Так.
Це.
Звісно, я нікому не казала.
Навіть Бену.
То чому я хочу розповісти тобі?
Мамо?
Ти мене кликала?
Так.
Я вдома.
Я бачу.
Сьогодні вечірка у Ноа Харрінгтона.
Всі йдуть,
тож я теж хотіла піти.
Якась ти виснажена.
Прошу, скажи, що нічні жахи не почались.
Як ти почуваєшся?
Почуваюся чудово.
Тоді не бачу перепон.
Добре.
Тепер можеш мене відпустити.
Так.
Побачимось на вечері.
Джульєтто.
Ти копирсалась у моїй сумці?
Сядь, люба.
Досить приймати це.
Вони більше не діють. Твоє тіло змінюється.
Це моє тіло, мамо.
Не варто було дозволяти їй чекати так довго.
Тато, я не готова.
Це не так важко.
Просто обери когось.
Марго, будь ласка. Просто…
Люба, я знаю, це страшно.
Ні, це не страшно. Це помилка.
-Не знаю, чому я мушу! -Бо кожен день затримки...
це ризик для тебе і всієї нашої сім'ї.
Є люди, які натреновані, щоб вбивати нас.
Твій батько зробив наше життя в Саванні максимально безпечним,
але ми вижили завдяки зусиллям бути непомітними.
Ховаючись у всіх на очах.
І кожен день, що ти відмовляєшся змиритися зі свою сутністю,
ти ближче до миті, коли вона візьме гору над тобою.
До миті, коли необачно вб'єш, бо будеш просто мусити поїсти.
О, ні. Що ти наробила цього разу, Джулс?
Я лише хотіла піти на вечірку.
Вечірка.
Елінор, це серйозно.
Так.
Дуже.
Ти плануєш йти в цьому?
Пішли. Знайдемо щось краще.
Це не іграшки.
Я знаю.
Тоді змусь її зрозуміти.
Змушу.
Щойно ти витягнеш свої кігті з моєї руки.
Знаєш, котеня, нервувати нормально.
Твоє перше вбивство - важливий крок.
Це тебе змінить.
-А якщо я не хочу мінятись? -Ти вже змінюєшся.
Тому таблетки більше не допомагають.
Тому твої відчуття посилились.
Вбивство просто перехилить шальки терезів.
Яким воно було?
Твоє перше вбивство.
Фредді.
Він був чудовим.
Розкішні вії
та найкрасивіша посмішка.
Знаєш, він навіть не опирався.
Думаю, деякі люди хочуть померти молодими.
Прикраса для волосся.
Ось, що тобі потрібно.
Гарна прикраса для волосся та ідеальна соковита сонна артерія.
Ти так гарно розважишся.
Просто піди туди і знайди когось.
Якщо ще не знайшла.
-Вона мені подобається. -Ти її хочеш.
Ні.
Я не хочу зробити їй боляче.
Не хочу нікому робити боляче.
А твоє горло ще не пече вогнем?
Плакати кров'ю не почала?
Чим довше відкладатимеш, тим гірше ставатиме.
Добре, вистави губи.
Вперед.
Подивись.
Пам'ятай.
Зберігай спокій, будь напоготові...
і завжди закінчуй те, що почала.
ЗУПИНКА СЕРЦЯ
Джулс, Бенні, ви прийшли!
Де господар?
Подивись у дворі.
Люблю вас.
Ще побачимось, добре?
Чекай, що? Ні. Я ж мала бути твоєю звідницею.
Так. Час вчитись діяти самій.
-Ні. -Тож вперед, ластівко.
Ні, чекай, Бене!
БЕН КУХНЯ… ЗАРАЗ!
Агов. Куди подівся Ноа?
Неважливо.
Гра у пляшечку? Дійсно?
Гаразд! Хто грає?
Ну ж бо!
Ось воно.
Гаразд.
Будьмо.
Годинник тікає.
Гаразд.
Хто крутить наступний?
Привіт.
Нічого собі. Не втрачаєш часу, так?
Пробач, я не вмію спілкуватись.
І давно вже хотіла це зробити.
Та бажала би повторити.
Добре.
Я багато думала про те, як світ поводиться з дівчатами.
Коли все, що вважається хорошим для дівчат, насправді є слабкістю.
Наша душевність, наші емоції,
наше співчуття, це значить, що нас потрібно захищати.
-Як покаталась? -Добре.
-Забрати тебе зі школи? -Не треба.
Гаразд.
Моя сім'я ставиться до мене,
наче мені відкриті усі двері в світі,
але мені треба багато вчитись.
Може, це все правда.
Лише знаю, що готова їм довести, на що я здатна.
«МУДРА КРОВ» РОМАН
ФЛАННЕРІ О'КОННОР
Другий тиждень у Саванні.
Не так просто знайти друзів,
коли за кілька місяців будеш в іншому місті.
Тож вище голову, розгорнути плечі та мило посміхатись.
Красно дякую.
Я просто живу кожен день, щоб могла повернутись додому,
в єдине місце, де почуваюсь нормально. З моєю сім'єю.
Коли мої батьки почали полювати,
у мене почались нічні кошмари.
Роками, щойно я заплющувала очі,
я бачила монстрів.
З кігтями, довгими як кухонні ножи,
та з гострими як лезо зубами.
Так було до того, як я дізналась, що найгірші з них виглядають як люди.
Це я дізналась від ДжоДжо, коли мені було три роки.
Вона була першою Захисницею, яку я зустріла.
Тоді мої батьки виконували завдання в Парижі.
Захисники робили те,
що тепер я вже бачила неодноразово, —
відганяли монстрів та злих духів
за допомогою особливих свічок, пучків шавлії
та морської солі у визначених місцях.
Не знаю, як я розпакувала всі ці коробки так швидко.
Куди ти хочеш поставити це?
Прямо тут.
-Готовий? -Так.
Ритуал - це послідовність
важливих заходів, жестів, слів та дій,
що виконуються у відлюдному місці.
Іншими словами, забирайтесь геть з мого шляху,
аби я зробила все правильно.
Вибач.
Придурки.
Легше на сходах.
Агов!
-Куди ви їдете? -Отримали зачіпку, Калліопо.
Від кого?
Такими інтонаціями мого імені ти не відмовиш мене від поїздки.
Їдемо на цвинтар «Колоніал». Повертайся додому, нам вже час.
Вернемось за хвилину.
Ні, не так. Що за дурниці.
Це буде значно довше за хвилину.
-Все має бути готово. -Добре.
Потрібно кілька годин, аби охоронці запрацювали.
Тому будь насторожі.
Я завжди насторожі.
Як думаєте, чому вони з'явились зараз?
Яка різниця?
Гільдія послала нас вбити їх. Так і зробимо.
Насправді гарне питання, Кел.
Варто знати, чому ти робиш те, що тебе просять.
Ми мисливці на монстрів. Тому ми робимо те, що робимо.
Але минуло 25 років з часів, коли Гільдія впоралась і всіх вичистила,
а зараз вони повернулись? Хіба не дивно?
Дивно, що вони так довго.
У Саванні завжди важко з чистотою.
Усі ці битви, кровопролиття.
Віки насилля та зрад.
Цвинтарю, на який ми їдемо, вже три сторіччя.
Місце вічного спочинку десяти тисяч душ,
включно з жертвами епідемії жовтої гарячки
та могил, спаплюжених армією Шермана.
Цим твій брат так хоче сказати,
що сильного привиду не втримаєш.
ЦВИНТАР «КОЛОНІАЛ ПАРК»
ПОБУДУВАЛИ «ДОНЬКИ АМЕРИКАНСЬКОЇ РЕВОЛЮЦІЇ» У 1913 Р.
ПАМ'ЯТІ ПАТРІОТІВ ВІЙНИ ЗА НЕЗАЛЕЖНІСТЬ США 1775-1783
Я витратила багато часу, вдаючи з себе нормальну.
Нормальні сім'ї ходять в кіно,
влаштовують пікніки у дворі.
Їздять на рибалку. Подорожують до Діснейленду.
А ми робимо це.
Кажеш, була зачіпка. Яка саме?
Розриті могили, ексгумовані тіла, декілька зубів, що схожі на людські.
-То ми думаємо… -Упирі.
Так.
Упирі.
Люблю їх. Вони не просять, не благають.
Не задають багато питань.
Агов…
Я так не думаю.
На варті? Знов?
-Вартувати важливо. -І ти у безпеці,
тож мама нас не вб'є.
Колись я стану найкращим мисливцем в історії.
А цих клоунів будуть знати як моїх братів.
Тео було 12, коли він вперше вбив на зачистці з моїм татом.
Зосередься, синку.
У тебе скінчається час.
А Аполлону
було 14 років, коли він отримав свій шанс.
Непогано, синку.
А я? Свій перший шанс я отримала минулої зими.
І я його втратила.
Коли у мене буде наступний шанс?
Залежить від батьків.
У мене 19 вбивств, і я би хотів довести їх до 20.
Тож сподіваємось, справді є…
Як просив.
Отже, сьогодні я на варті.
Знов.
Моя задача — помічати монстрів, бо колись одного з них я проґавила.
Під час полювання на монстрів є три правила.
Приділяй увагу всьому.
Будь готовий до всього.
І завжди закінчуй, що почав.
ТУТ ПОХОВАНІ ЖЕРТВИ ЕПІДЕМІЇ ЖОВТОЇ ГАРЯЧКИ 1820 РОКУ.
Щось бачиш, сестричко?
Щойно засікла першого. Може, упир.
Говори зі мною, Калліопо.
Засікла другого. У вас двоє.
Добре. Кожному свого.
Тео, твій — два ряди на схід, три могили на північ.
Аполлоне, твій рухається, йди ліворуч.
Так.
Чорт, який ти огидний.
-Бачиш його, Тео? -Так. Буду працювати.
-Бий в голову. -Припини...
полювати
за інших.
Ти мій двадцятий, малий.
Тео, є третій.
Тео?
Тео? Ти мене чуєш? Є третій упир.
Я йду.
Тео!
Агов!
-Кел! -Кел! Відійди!
Ця моя!
Кел!
Бісова вампірша?
Так, вона точно була твоя. Правда?
Вона була схожа на упиря.
Краще б тут був салат.
-То як пройшло? -Ну, я все зробив, тож…
Пояснюю, двох упирів ми знищили досить швидко.
І одна вампірша. З'явилась нізвідки.
Справді? Вампір в одному місці з упирями?
Так, це було дивно. Дикість.
-Добре, що Кел помітила. -Молодець, дівчинко.
Зазвичай, вони не такі сміливі.
Навіть у Саванні.
Не дивно, що послали нас. Ми позбавимось від них.
Люблю закінчувати роботу, коли тато ще не вернувся.
Він це ненавидить.
Передай мені хліба.
Повторюють, що мій час настане.
Не розуміють, що до цього
я не відчую себе членом цієї сім'ї.
Я всадив меча прямо у груди.
Монстр сповз з мого меча, як м'ясо з шампура.
Це було круто.
Відпустіть мене на тренування в Академію Гільдії.
-Привіт, тато. -Як моя дівчинка?
Оберігаєш своїх братів?
-Намагаюсь -А як тобі в новій школі?
Знайшла друзів?
А нащо?
-До Різдва ми поїдемо. -Знаю, але…
Це не значить, що не варто спробувати.
Шістнадцять років лише раз в житті, Кел.
Це моє життя, тато.
-Якщо дозволиш показати тобі… -Твоя черга настане.
Так, але…
Привіт, мандрівнику.
Привіт, красуне.
Як завжди, ми отримаємо наші завдання,
і, як завжди, Аполлон буде скаржитись.
Добре, дозволю тобі з цим впоратись. Скоро побачимось.
Гаразд, подивимось, що тут у нас.
Ні. У тебе є робота. Називається школа.
Припини шукати причини для смутку. Це прикриття.
Лише прикриття? Для кого?
Я працював в спортзалі шість тижнів. Кожен день з ранку до вечора.
Певен, той факт, що це було у студмістечку,
де повно гарних дівчат, не вплинув на твою пильність.
Я мати-домогосподарка.
-Добре. -Незалежний аналітик.
-Що це значить? -Все, що мені буде потрібно.
Подивимось.
Чудово.
Ви знущаєтесь. Тренер.
Знов. А вимоги роботи — вміти гарно брехати?
Бо у кожного може бути таке тіло.
-Це якась дурня. -Агов!
Хочеш, щоб мені урвався терпець?
Це викид адреналіну від цих розмов про вбивства.
Але краще припни язика. Чуєш мене?
До того ж, це непогане прикриття.
Весь день зможеш розмовляти на свою улюблену тему — про себе.
Мамо, можна я відправлю його до біса?
Авжеж можна, якщо в тебе є інше житло.
Гаразд.
За вбивство монстрів.
Чорт.
Ти сексі.
-Як справи? -Ти жива?
-Я почала хвилюватись. -Просто була занята.
Знаєш, як важко переїжджати.
Тобто: «Я знайшла іншу дівчину,
і весь цей час ми обіймались з нею за спортзалом?
-Так, точно -Можеш мені сказати.
-Бо нащо ж тоді друзі? -І колишні?
Годі, Кел. Хто вона?
Вона…
-Я не знаю. -Ти її відчуваєш.
-Ні. -Раніше ти краще брехала.
Щось виникло, але у нас мало спільного.
Ненавиджу. На натуралках варто вішати попередження.
Ти досі в Філадельфії?
Ні. Насправді я хотіла сказати тобі.
Я це зробила. Моє перше вбивство.
Ого, це… чудово.
І як це було?
Тобто як…
Вибач. Маю йти.
Сім'я хоче влаштувати святкування, і думають, що я про це не знаю.
Мама дзвонить покликати на вечерю.
-Наберу пізніше, добре? -Добре. Так.
Моєму роду тисячі років.
Ми найкращі мисливці на монстрів на всій Землі.
Тим не менш, хоч моя сім'я мене любить,
вони завжди… недооцінюють мене.
Але не хвилюйся, Джульєтто.
Я не буду недооцінювати тебе.
Через те відчуття, яке виникає,
коли подих монстра дражнить твої ніздрі.
І я відчула це попередження.
Тож прикидайся ким хочеш.
Прикидайся доброю, ніжною, прикидайся ніби ти людина…
але я точно знаю, хто ти.
Денний блукач.
Інакше навіщо тобі це?
«Ближче звивались та розчинялись зорані поля,
а свині, що копирсались у борознах,
були схожі на великі плямисті камені».
У художньому творі зав'язка - це не просто місце дії. Це дійова особа.
Часто перша, яку ми зустрічаємо.
Важливо запам'ятати…
Мій тато каже, що більшість мисливців впізнають монстра, щойно його бачать.</
Ти не була схожа на монстра,
але про таких мене попереджували.
Та, що починає з посмішки.
Ти монстр.
А я — мисливець.
І у цій історії може бути лише один кінець.
Будьмо.
Нічого собі. Не втрачаєш часу, так?
Пробач, я не вмію спілкуватись.
І давно вже хотіла це зробити.
Та бажала би повторити.
Ну ж бо.
У гарного мисливця є лише три правила.
Для першого вбивства є лише три правила.
Зберігати спокій.
Бути напоготові.
Бути готовим до будь-кого.
Бути готовим до будь-чого.
І завжди
закінчувати те, що починаєш.
Переклад субтитрів: Всеволод Іващенко