ВНУТРІШНІЙ ГОЛОС
- Підкрутіть мені мікрофон. - Мені теж.
Готові? Проганяємо.
Песику, ходімо.
«Переможця чекають три години студійного запису
з професійним звукорежисером Electric Lady Studios».
- Девід Бові записував там «Героїв». - А Петті Сміт – «Коней».
- Гендрікс. - Прінс.
«Пісні в ключі життя» Стіві Вондера.
Ти це зробиш. Дай гляну.
«Одна пісня на учасника на тему надії».
- Непогано. - Я завжди багато надіялася.
Та ти надієголічка.
Ти наша клята надія.
Ти це зробиш.
Я зможу записати пісню так, як чую її у своїй голові.
Який термін подачі?
- До завтра. - Що?
Можливості не завжди зручні.
Матимеш цілий день. Ти писала пісні за день.
Я допоможу. Що римується з надією?
Подія.
Мрія.
Алергія.
Це ти в нас мисткиня.
Чурос.
Ходімо.
НАДІЯ
Усі входи відчиняться о десятій.
Усім виконавцям через 20 хвилин бути на сцені.
Геть з країни.
Лезби-терористки, вимітайтесь.
Прішо!
Ти досі в полісі батьків?
Пріш, подзвони їм.
Тобі боляче?
Ні.
Де вона? Де моя донька?
Що вони з тобою зробили?
- Де лікар? - Усе добре.
Лікар приходив. Мені зробили КТ.
Хто це зробив? Що сталося?
- Це були... - Якісь дурні расисти.
Расисти? Їх уже упіймали? Ви написали заяву чи...
Ми написали заяву, але їх не знайшли.
Навіщо комусь тебе кривдити?
Золотко, з тобою все добре?
Це Ананія, мамо Джі.
- Ми... - Ми разом граємо в гурті.
Тому вона була зі мною. Ми граємо в гурті.
Ананіє, подзвонити твоїй мамі?
Не треба. У неї й так багато турбот.
Глянь, що ця країна зробила з нашою дочкою.
- Мамо. - Віліно, не засмучуйся.
Сім'я вже тут.
Зачекайте.
Ви лікар?
У мене гарні новини. КТ виглядає добре.
- Накладемо кілька швів. - Дякую.
Даруйте. А скільки вам років?
- Тату. - Йому десь 22, 23 роки.
У нього молоде обличчя, Аніле.
Чорт. Луї, пробач. Не знаю, чи зможу прийти.
А що з Луї?
Перша співбесіда на роботу.
Просто заходь, Луї.
Іди, Бесс. Іди.
Це важливо для Луї.
- Ні. Не хочу її покидати. - Не хвилюйся.
Ми заберемо Прішу додому й подбаємо про неї.
Біжи до брата.
Ананіє, ходімо з нами, беті.
Не варто, мамо. Думаю, Ананія хоче до себе додому.
Дурниці. Бессі, біжи.
Справді, йди.
Луї, зараз буду.
Па-па.
Ви закінчили навчання?
Чи ви інтерн?
Луї.
Ти казала, що підеш зі мною. Що це великий день для мене.
Я тут. Чудово виглядаєш.
Вона сказала, що прийде через п'ять хвилин.
Коли тебе запитають, як справи, ти скажеш...
- Добре, дякую. - Саме так.
Їй не потрібно знати всі деталі мого дня.
Не потрібно.
Підтримуй зоровий контакт. Пам'ятай, якщо вона запитає...
Луї.
Вітаю.
ГЕМІНҐВЕЙ
НАДІЯ
- Як справи, Луї? - Добре, дякую.
Хочеш щось випити?
Ні, дякую. Але дякую, що спитали.
Це я.
Мали приїхати вчора,
але виникли проблеми з друком, тому я й подзвонила.
Так.
- Я подзвоню їм сьогодні в обід. - Що? Що таке?
Я вас повідомлю.
Не можна слухати чужі розмови по телефону,
але як мені не слухати, якщо я тут?
- Добре. - Нічого.
Вона знає, що ти тут, отже не проти.
Дякую, Гел.
Вона завершила.
Усе добре?
Усе добре, але буде ще краще, якщо сестра побуде зі мною.
Я посиджу тут. Нічого не казатиму.
Він прекрасний працівник.
Дуже надійний і обожнює театр.
Луї, якщо ти працюватимеш тут, сестри з тобою не буде, правда?
Тому й на співбесіді ти будеш один.
Авжеж.
Я зачекаю в коридорі.
ПОВІДОМЛЕННЯ
ПРІША
ПРІШ, Я ТУТ, ЯКЩО ПОТРІБНА ТОБІ.
У касі вирішуються клієнтські запити щодо квитків.
Ви розігруєте квитки?
- Ні. - Я щодня беру участь у розіграшах.
Розіграші – чудовий шанс
для людей, які не можуть заплатити повну вартість квитка.
У нас є знижки на останні квитки.
Це найгірші місця в залі,
і доводиться весь день стояти у черзі.
Я б нікому не радив купувати останні квитки.
Працівники не повинні відмовляти клієнтів від придбання квитків.
«Дорогий Еван Гансен» має розіграш. Ви його бачили?
- Ні. - Обов'язково сходіть. Чудова вистава.
Позиція касира...
«Еван Гансен» – одна з найуспішніших вистав на Бродвеї.
Звісно, їм не доводилося отримувати
негативних відгуків у New York Times.
Точно.
Дякую за твій час, Луї.
Ви не думали замінити назву «каса бронювання»?
«Бронювання» походить від слова «броня»,
яке в цьому контексті не відповідає своєму оригінальному значенню.
На мою думку, це слово оманливе,
і було б краще замінити його
на щось історично виправдане, скажімо на «касу видачі квитків».
Доброго ранку чи вечора, друзі
Говорить ваш покірний слуга
У мене серйозні новини
Для вас усіх
Те, що я вам розповім
Може означати, що світ у біді
І перетворити ваші радість та сміх
На сльози й біль
Нас оточує ненависть
Вона розбиває чимало сердець
Розбиває чимало сердець
Припиніть, прошу
Поки ми не зайшли надто далеко
Люди, ви знаєте
Сьогодні любов потребує любові
Сьогодні любов
Гей!
Не затягуйте
Спрямуйте свою куди треба
- Це не поживно. - Ні.
Питання на 200 $: яка найрозвареніша їжа у світі?
- Лікарняна їжа. Звісно. - Лікарняна.
Ходімо в кафетерій й пошукаймо щось їстівне.
Ніколи не чула, як говорять у стилі «Ризикуй!».
За мільйон обираю сміховинних батьків.
Ні, вони чудові.
Можливо, вони відкритіші, ніж ти думаєш.
Це не так.
Світ змінився, а вони – ні.
Розумію.
Тобто не зовсім розумію, але розумію.
Я розповіла батькам у 17.
Мама винуватила себе, бо така вже вона.
А тоді молилася, намагаючись мене вилікувати.
Мене прогнали з дому в надії, що я повернуся натуралкою.
П'ять років тому.
Не можу й уявити.
Мені досі дуже боляче на День матері,
але це не я вирішила порвати зв'язки.
А вони. Це їхня вина.
Якщо тебе люблять по-справжньому,
то чому ж не дадуть бути собою?
Я їх не захищаю, але впевнена, що вони тебе люблять.
Таке їхня покоління. Така культура.
Люди можуть змінитися, якщо захочуть.
Вони дивляться «Еллен».
Люблять свої застарілі дурниці більше, ніж дочку. Це промовисто.
- Мені прикро. - Пусте.
У мене нове життя.
Я не живу в брехні.
БЕСС КІНҐ
Я Френк Ділелла, і з вами «На сцені».
Луї, ти знаєш правило. Ніякого телевізора до 18:00.
- Ні! - Подивишся ввечері.
Мама мені не забороняє.
- Тепер з тобою я, і таке правило. - Забагато правил.
«Усі діти, окрім одного хлопчика, ростуть.
Прокидайтеся, це Пітер Пен, і він навчить нас літати.
"Я навчу вас", – сказав Пітер».
Гей, це моя репліка.
Ти Венді, а я Пітер, ватажок загублених хлопчаків.
Ну добре.
Я тебе навчу.
Як чудово літати.
Я навчу вас, як осідлати вітер, і ми полетимо.
Просто подумайте про щось красиве, і тоді ви злетите вгору.
- А де Небувалія? - Друга зірка праворуч
і прямо аж до світанку.
Так!
Я молився Богу Щоб янгол музики
Спустився до мене І подарував мені пісню
Зі щирими словами Які відкривають щось нове
Щоб світ почав підспівувати
І я здивувався Коли янгол відповів
Залишивши записку у дверях
У якій писало «Тепер ніхто не хоче слухати пісень»
Як вона?
З нею все добре. Рада, що ти подзвонила.
Такі дні змушують замислитися.
Я не хочу вірити, що у світі так багато ненависті, але це так.
Знаю, Пріша здається такою сильною, але вона вразлива.
Спробуй заохотити її пошукати собі пару.
Обіцяєш?
Спускайте завісу І скасовуйте виступ
НАДІЯ
Кажіть гуртам повертатися додому
Спаліть піаніно і порвіть партитуру
Думай про студію.
Безнадійно писати пісню про надію після такого дня.
Не можу забути обличчя чоловіка, який кинув у неї пляшкою.
Переповнене ненавистю.
Не втрачай надії.
Люди, які щось змінюють у цьому світі, не чекають натхнення.
Вони самі надихають.
Привіт.
Я просто...
Ми...
Нас тоді перервали, і я...
Серйозно? Думаєш, зараз вдалий момент?
Не тікай.
Я не зустрічав таких, як ти.
І це мене збентежило.
Знаю, я мав розповісти про Лайлу,
і все сказав тим,
що цього не зробив.
Просто так згадати про неї було недоречно, а тоді ти втекла.
Я привів її в бар, щоб усе прояснити.
але це була помилка.
Мені дуже прикро.
Я не хотів тобі брехати.
Чи їй.
Просто так рідко зустрічаєш людину, яка...
І я...
Коли ти...
Розумію.
Справді?
Добре, бо я поняття не маю що казати.
Почали ми з паскудної ноти, але, може...
станемо друзями?
- Добре, друзі. - Справді?
Не перепитуй, бо передумаю.
Це чудово. Чудово.
Чудово.
Не йдеш додому?
Поїду на метро в гараж.
Я теж.
До завтра маю завершити один проєкт, тому...
Я теж.
Можу тримати дистанцію десять кроків.
О, і це геть не давитиме на психіку.
Так.
Ти начебто сумна.
Не хочу про це говорити.
Чому людям подобається принижувати інших?
Як можна ненавидіти Прішу?
Вона ж така чудова людина.
Світ такий зіпсутий.
Думаєш, у світі залишилося місце для надії?
Думаю, її потрібно шукати.
Свобода!
Тікай! Тікай у гори.
Прочитала книжку про Гемінґвея
Заплющила очі, щоб побачити
Він сам з'явився, щоб сказати
Писати – це кровоточити
Тож я все запишу Й зазубрені осколки
Потворність, яку я бачила
Поки я не зміню правду Не перепишу текст
Краса ховається всередині
Дорога надіє
Якщо ти мене чуєш, не зникай
Зараз я тебе не відчуваю Але знаю, що ти тут
Дорога надіє
Тепер ти мені не завадила б
Кинь мені рятівний круг
Дорога надіє
КОНКУРС ПІСЕНЬ «ГРАЙ, НЬЮ-ЙОРК»
ПОДАТИ
ЩАСТИ ВАМ!
Привіт.
Як ти?
У мене був довгий день.
Закінчилося тим, що батьки вирішили звести мене з лікарем.
Я переконала їх, що він замолодий.
Чому ти мені не сказала?
Не знаю.
Ти думала, що я тебе осуджу?
- Ні. - Бо я б так не вчинила.
Ні, не через це. Я знала, що ти не осудиш.
Ти завжди можеш на мене покластися.
Мабуть, я не знала, як про це заговорити.
Я так звикла це приховувати.
Як таємницю, яку я берегла навіть від себе.
У тебе були стосунки з жінками?
Ні.
Коли мені було 14, я грала «правду або дію» і поцілувала Міру Пател.
І якось я напилася в коледжі й переспала з асистенткою викладача.
Як і половина мого класу.
Та коли я виїхала від батьків, то дозволила собі...
Те, що сталося вчора, – це знак.
Всесвіт...
каже мені, що це неправильно.
Ти не обираєш того, хто ти. Ти така, яка ти є.
А всесвіт? Я тебе прошу, він безладний і жорстокий.
Може, він хотів сказати, що у світі багато засранців.
Навіщо на них зважати?
Коли я побачила маму в лікарні...
Вираз її обличчя.
Я не хочу, щоб вона знову таке пережила.
Вони втратили все, щоб дати мені це життя.
Друзів, сім'ю.
Тому я оберу ту версію себе, яка не завдасть рідним болю.
Прішо, ти ж така смілива.
Глянь на своє життя.
Ти не раз робила непосильне.
Ти така, як ти є, і батьки тебе прийняли.
Власне! Вони багато з чим змирилися.
Проте вони не можуть прийняти те, що я хочу сама обрати собі партнера.
- Тим паче... - Батьки тебе люблять.
- Не хочуть, щоб ти жила в брехні. - Хочуть.
Це зробить їх щасливими...
- Ні, вони хочуть... - Вони з іншого світу.
Вони бажають тобі щастя.
Ти не розумієш. Я з іншого світу.
Пріш.
Ти ні на кого не дивилася так, як на неї.
Дорога надіє
Якщо ти мене чуєш, не зникай
Зараз я тебе не відчуваю Але знаю, що ти тут
Дорога надіє
Тепер ти мені не завадила б
Кинь мені рятівний круг
Дорога надіє
Є місця
Які я пам'ятаю
Ти співала вночі
І настав день
Ти соловейко
І ми ще нічого не бачили
Ми ще нічого не бачили
Ти соловейко
Такою тебе зробив Бог
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська