ДОСЕГА В HELIX... - Можем да намалим населението
със 75 % за 3 месеца.
Наричайте го както искате, но това е геноцид.
Разследвал си нас през цялото време?
Не вас, а него. Той е издирван терорист.
Ще изпълниш дълга си, както аз, както майка ми...
Всички тези портрети, всичките му дъщери-любовници!
Трябва да ги изолираме преди да са наранили някого.
- Има безсмъртно дете? - Била е бременна, когато е станала безсмъртна.
Детето може да направи и нас като Майкъл.
Нямам представа как това е попаднало там.
Разбира се, че нямаш.
Съществува и друг безсмъртен ренегат,
работещ по проект, който може да спре Илария да премахне човешката раса.
Срежете коланите и освободете братята и сестрите ни.
ГОДИНА 1601
Веднъж, имаше човек, който живееше вечно.
Влюбва се в селско момиче.
Женят се.
Но сърцето й принадлежи на друг.
Той й даде титлата си. Тя го дари с ... копеле.
...Вижте - рогоносец, рогоносец... Болката беше непоносима.
Той си обеща никога повече да не изпитва тази болка.
- Jamais plus.
"Никога повече"?
Обеща сам на себе си в тази ужасна нощ
и е спазил обещанието си
вече 400 години.
И този безсмъртен убиец може да спре Илария?
Имам пълно доверие в таланта на Майкъл.
Той работи по проект, с по-големи последици
отколкото дори подозира. Това, което е постигнал е забележително
гениално дори.
- Какъв е проекта? - Свят, в който
само от едно поле се добиват култури,
докато останалите са безплодни.
Безплодие?
Правилно. Майкъл го усъвършенства.
Изпробва го в ябълките.
Една доза, без странични ефекти.
Просто, елегантно, гарантиран резултат.
Най-доброто ли? Засяга само смъртни мъже.
Така, че никой друг да няма деца освен него?
И всеки смъртен "jamais plus" (никога вече).
С тази технология може да контролирате Илария да спре човешката раса?
Без да се изтребва населението, да!
Това ще реши "човешките" проблеми завинаги.
Къде да намеря този Майкъл?
На един далечен остров на края на Новия свят.
Това е мястото, където трябва да отида.
Всички са търсили цяла нощ.
Намерили са само 4 от заразените.
Другите са избягали някъде в градината.
Виждала ли си моят специален нож?
- Не. - Оставям го във второто чекмедже,
а сега не е там.
Може да си го сложил в друго чекмедже.
- Никога не бих го оставил другаде. - Може в бързината след работа...
- Винаги държа нещата си на определени места.
Агнес винаги...
В лабораторията всичко трябва да е на мястото си.
Ще извикам Ландри
да направи списък... - Не, не, не.
Не Ландри, а ти.
Без Агнес наоколо, нуждая се от теб за да съм на върха.
Разбира се, Майкъл.
Искаш ли да продължим търсенето?
Защо ме питаш?
Казах ти, заразените се крият от нас и ни дебнат.
Останалите са изплашени.
Говорят за напускане на острова.
- Кой? - Хората.
Съберете всички в трапезарията. Ще дойда да направя изявление.
Кой е там?
Анн, Др. Фарагът.
Анн?
Защо по дяволите си тук?
Обвинена съм в нещо, което не съм направила.
Обвинена? В какво?
Не знам.
Но няма да е за дълго, Майкъл ще осъзнае грешката си.
Не ми изглежда като някой, който допуска грешки.
Това е само отклонение от пътя.
Да...
Значи не си тук за нещо като "изграждане на характер".
Майкъл се нуждае от мен.
Когато всичко се изясни,
той ще дойде.
Изглеждаш сякаш си вървял 10 мили по черен път.
Ще ми кажеш ли къде беше цяла нощ?
Аз прекарах една страхотна вечер.
Стая по стая в търсене на заразени.
Оказва се, че Оливия и нейния "Весел екипаж",
са се скрили по-добре отколкото очаквахме.
- Sync and corrected by TheDelta - - www.addic7ed.com -
От 83 заразени, намерихме само 4.
Изглежда са спокойни когато се крият.
Иначе това място щеше да е с главата надолу.
- Виждал ли си Сара? - Помислих, че е с теб.
Не. Проверих стаята й.
Но не беше там. Ще отида да проверя в лабораторията.
Идвам с теб.
Къде са семействата ни?
Приятели...
Приятели. Приятели, моля.
Моля!
Пробвахме да изолираме болните,
но се провалихме.
Но трябва да направим всичко по силите си, за да защитим здравите
всички вас.
И мисля, че докторите от ЦКЗ ще се съгласят,
че трапезарията в момента е най-безопасното място
в братството. Добре.
Значи всички ще седим в тази стая,
и никой няма да излиза.
Докато всичко свърши.
Някои от нас имат семейства там!
Всички
имаме семейства, Малкълм.
В името на здравия разум трябва да останем тук.
А болните? Какво за тях?
Просто ще ги оставим да умрат?
Да.
Освен ако не искаме да умрем заедно с тях.
Това е в пъти по-добро,
отколкото да претърпим още повече невъобразими загуби.
Истинският път е най-важен.
Ние ти се доверихме!
Сложи охрана на всички изходи.
Заключи, веднага.
Сара?!
Каза, че си проверил стаята й.
Алън, добре ли си?
Мисля, че знам къде е. Има една стая...
В едната пристройка, веднъж почти влязох там,
но бях ударен преди да намеря доказателства.
- Какви доказателства? - Дойдох на острова
поради една причина, която се крие някъде в абатството.
Били сме в такава ситуация и преди,
нали така?
Градушка, болести, суша...
Паразити... Има много начини
да унищожиш овощна градина.
Изградихме това място
от нищото,
преминахме през
невъобразими трудности.
Но когато заразата атакува корените,
е необходима промяна.
Астрид...
Спомняш ли си когато испанците ни намериха?
Жертвата ти беше...
героична.
И твоята дъщеря,
сладката Анабел.
Тя запази семената
за поколенията.
Алис... Без теб
нямаше да продължим. Стария начин
трябваше да се замени с новите ти идеи
за да настъпи благодат.
Резитбата е в основата на отглеждането.
Подрязването на културите ги прави силни.
- С кого говориш?
Ейми, имаш ли нещо да ми казваш?
Брат Малкълм,
този, който те замери,
Ландри го заведе в клетката.
Не, не, не искам това. Аз не искам
да бъде заключен. Нека е сред другите.
Но той е нарушител!
Не си ли загрижен?
Напротив.
Несъгласието понякога е здравословно.
Но ти винаги казваш, че лошите ябълки...
Сега казвам нещо по-различно.
Имаш ли проблем с това?
Разбира се, че не...
Виждаш ли тези жени?
Твоите сестри.
Всяка една от тях
е посветила живота си за каузата.
Те направиха всичко, което съм ги помолил,
без въпроси
и без оплаквания.
Те живяха щастливо
в услуга
на моята воля.
Без значение на лишенията
и без значение на жертвите.
Тази отговорност и гордост ще се прехвърли на теб.
Готова ли си да я получиш, Ейми?
Готова ли си?
Др. Фарагът, спите ли?
Казвай ми Питър.
Исках да се извиня
от името на всички
за причиненото Ви. Вие дойдохте тук
за да ни помогнете, но се страхувам, че бяхме
несправедливи с Вас.
"Несправедливи"?
Имаш ли представа какво ми причинихте?
Просто мислих, че...
Майкъл изсипа цял куп плъхове върху главата ми.
След всичко, смяташ ли, че ще приема
извинението ти? - Моля не ми викайте.
- Бях захвърлен в някаква дупка... - Моля недейте!
- Измъчван, гладен, полужив... - Спри да ми викаш!
Нямаш никаква идея колко е трудно да останеш с разума си,
през цялото време! Опитвам
да правя всичко за народа си, а ето какво получавам в замяна!
Знам точно как се чувстваш.
И представа си нямаш.
Нека кажа само, че съм изправен пред същото
по линия на моята работа.
Опитай да работиш със семейството си.
- Това правя. - Това е най-лошото.
Абсолютно невъзможно.
Ан?
Долу ли си?
Ейми? Какво има?
- Майкъл идва ли? - Не.
- На знам какво да правя. - Можеш ли да хвърлиш въже?
- Кажи ми. - Мисля, че Майкъл полудява.
Разговаря със снимките на стената.
- Какво каза? - Нещо за...
за насажденията, но без никакъв смисъл.
Той не винаги говори смислено, но това е твоя работа
да го подкрепяш и да му се прекланяш.
Разбираш ли ме?
- Звучиш точно като него. - Виж, може ли да говорим
за това горе? Намери въже отнякъде.
Аз няма да напусна докато Майкъл не ме пусне.
- Шегуваш ли се? - Ейми, чуй ме.
Трябва да отидеш при него и да му се предложиш.
Не, няма да те слушам,
както няма да слушам и него.
Ейми, по дяволите просто пусни въже!
- Или пък него! - Ейми!
Ейми!
Много съжалява за това.
О, боже, мой!
Изплашихте ме.
Къде са родителите ви?
Баща ни се разболя и нарани майка ни.
- Къде е баща ви сега? - Лизи? Люк?
- Хей, къде сте деца? - Това е той.
Хей деца, излезте, ще играем една игра.
Всичко ще е наред.
Всичко е наред. Всичко е наред.
Лизи? Люк?
Хайде, деца!
Знам, че сте там.
Ще си имате неприятности,
ако не излезете веднага. Отворете проклетата врата!
Добре, отиде си.
Вие стойте тук, аз ще се върна.
Не! Не ни оставяй!
Трябва да отида и да намеря помощ.
- Вземи ни с теб! - Не мога. Не е безопасно.
Моля, не ни оставяй!
Добре, стойте близо до мен, ако чуете нещо
страшно, бягайте възможно най- бързо, разбрахте ли?
Добре, хайде.
Колко дълго трае психозата?
Кой знае? Всички обаче
умират в рамките на 2 дни. - Не много ефективен патоген.
Изглежда са го създали за да ловуват хора.
Инфекцията не е за убиване а за промяна на ДНК.
Този убива прекалено бързо, няма възможност да се разпространи.
Да, взех клетъчни проби, ти имаш ли хипотеза
която да се върже? - Да.
Мисля че би помогнал на човешкият вид.
До тук стигнах последния път.
Наистина си мислех, че някой от тези ще отключи.
- Назад!
Какво по дяволите е това място?
Сара беше...
На тази маса, тя беше...
Те... изпълняваха някакъв ритуал.
Кой? Какво са й сторили?
Имаше толкова много...
кръв, аз... не помня..
Какво по дяволите правим тук? Какво не ми казваш?
Илария, работят по нещо голямо,
алтернатива на Нарвик.
Казваш ми, че Илария са отговорни за Нарвик?
Нещо повече. Това не е патогена, който преследваш.
Това е нереално.
Повреден е. Убива прекалено бързо.
- Това е лудост! - Сара...
Сара е част от това. Сиурно за това са я взели.
Глупости!
Очите ти..
- Какво? - Нистагъм.
Може би е било остатъчен тремор.
Сигурен ли си, че не помниш нищо
от миналата нощ? Само... проблясъци.
Виждал съм това и преди.
Децата, които ме нападнаха си движеха очите по същия начин
и не си го спомняха след това. Мисля,че са били дрогирани.
Може да е било антихолинергик,
като скополамин.
- Да. - Съчетано с морфин,
създава сомнамбулично състояние, като ходене на сън.
Трябва да намерим Сара. Ще се разделим
- и ще я търсим. - Сигурен ли си, че е добра идея?
Не. Но...
добрите ми идеи свършиха.
Когато двете се карате по този начин, тя връща ли се,
- да се опита да оправи нещата? - Ейми следва...
Не, не! Не ми казвай, че следва проклетия си път.
Знам, че ни се подиграваш,
но това общество е оцеляло
около 400 години.
Майкъл знае какво прави.
Аз се провалих.
Ти си му дала живота си.
Виж какво ти стори.
Ако това е последното ми пътуване,
няма да обвинявам никой, само себе си.
Всеки, когото някога си познавала,
е в смъртна опасност, включително и екипа ми.
Някой трябва да говори
с Майкъл, да го накара да види причина.
Защо би ме чул?
Защото ти си по-чувствителната...
Сара? Тук ли си?
- Липсва ми мама! - О, Люк, Люк.
Всичко е наред.
Не, когато е уплашен, трябва да му разкажеш история.
Това прави майка ни...
Правеше, имам предвид.
Добре.
Преди 6 месеца
бях в Конго...
Не, трябва да кажеш " Имало едно време... "
Имало едно време,
преди 6 месеца бях в Конго
и лекувах деца малко по- големи от теб.
Там срещнах малко момче, казващо се Артур,
той беше много смело момче. Винаги имаше одеало,
което завързваше около раменете си като наметало. Затова един ден
му казах "Артур, защо си завързваш одеалото около раменете?"
А той каза, "Защото аз съм Супермен,
а Супермен може да лети." И той никога не се разболява
"защото той може да отлети от всяка болест."
Артур оправи ли се?
Да. Оправи се.
Боже, липсвахте ми.
Бягайте. Бягайте!
Хей, деца!
- Намери ли си нова майка вече? - Деца, бягайте!
Сега!
Сара, добре ли си?
- Да. Какво му даде? - Нищо. Нямах
шанс да го инжектирам.
Бърз гъбичен растеж. Трябва да е
последната фаза на болестта. - И само 36 часа след помена.
Убива по-бързо от колкото си мислехме. - Трябва да преценим
растежа на смъртността, да разберем защо Сьорен
изпадна в ремисия, може би е свързано с пубертетна имунна система...
Алън... Той е техен баща.
Деца... Добре ли сте?
Защо не дойдете с нас? Ще отидем в трапезарията.
Събират хората там.
- Ще бъдете в безопастност. - Алън, трябва да отида в лазарета.
Там имат ултразвукова машина.
Майкъл, трябва да поговорим.
Аз съм зряла жена,
и би трябвало да мога сама да вземам решенията си.
Да следваш собствения си път, разбира се.
Не искам да съм поредния портрет на стената.
Твоята свирепа индивидуалност
винаги е била източник на голяма гордост, Ейми.
Да зарежем глупостите.
Така да бъде.
Искам да говорим директно.
Думата е твоя.
Знам какъв си.
Не си никакъв Бог, ти си изрод по природа.
И само защото заблуди Ан и Агнес не значи,
че ще откраднеш и моя живот.
Пътя ми не води към теб
или в леглото ти.
Мога ли и аз да съм честен?
Аз също знам каква си.
Част от старата школа. И знам какво
накара Ландри да направи със заразения мед.
- Не знам какво... - Тихо, тихо.
Както казва дъщеря ми, "Да караме направо."
Ако мислиш, че съм била аз защо изпрати Ан в ямата?
Е, Ан е една овца и както много от останалите
е родена да следва, но ти...
Ти, скъпа моя, си...
едно уникално Макивелистично чудо.
Мислиш, че не знаех
за младежките забежки между теб и Ландри?
Той не е достоен мъж за теб, разбира се, но
никой от тях не е. Уверих се в това.
Тази реколта е гнила.
Трябва да се изкорени из основи
И тази вечер ще завършим
каквото ти и любовникът ти започнахте.
Разреждането е необходима част от това което ше направим.
Разреждане?
Монашка качулка и маков опиум, пропорции 4 към 1.
Мускулите се парализират, дишането спира и смъртта идв като избавление.
Възнамеряваш да ги убиеш?
Те са на края на пътя си. Нямам избор.
Този път обмислям чистa общност.
Да, без външни хора, само от семейството.
- Аз... не разбирам. - След първата чистка,
сестра ти Анабел ми роди 17 деца.
Алис ме дари с 22 след втората.
Мила моя, животът ти ще се изпълни с
велика цел.
Милото ми момиче.
Ти ще бъдеш майка на едно цяло поколение.
Не...
Няма да го направя!
Разбира се, че ще го направиш.
Със или без зъбите си.
Не!
Не! Не, моля те, остави ме! Не, пусни ме!
- Пусни ме! - Тихо...
Не!
Нека изляза! Пусни ме, Майкъл!
Закалено стъкло, здраво е.
Не бих се движил много наоколо, Ейми. Дори и най-малкият контакт
с някое от растенията би бил изключително опасен.
Ейми, възхищавам се на твоят плам.
Отказът ти да се предадеш.
Но накрая ще разбереш.
Както и останалите.
От всичките ми дъщери,
винаги си ми била любимка.
Тази машина трябва да е 40 годишна.
Изглежда работи чудесно.
Тъй като ембрионът е
много малък, не си била повече от
няколко дни бременна, когато си
била превърната в безсмъртна.
Бебето не трябва да задържа развитието си
до фатален етап
Би трябвало да видим нещо.
Помниш ли нещо от миналата нощ? Каквото и да е?
Бях в лабораторията и след това някой ме нападна.
Това трябва да е било гъбично. И другото което знам,
Бях в... бях в ужасна стая,
навсякъде имаше кръв.
Тук няма нищо.
Няма бебе.
Сара...
Не мисля, че това миналата нощ беше гъбична атака.
Какво?
Губят ми се моменти, точно като на теб.
Мисля, че бях... бях дрогиран
със скополамин, така че да забравя.
Да забравиш какво?
Спомням си отрязъци, но...
Мисля, че аз те нападнах в лабораторията.
Ти ли беше?
Ако съм бил аз, кълна се нямам идея какво е станало.
Ти ме нападна? Ти го взе? Ти взе бебето ми?
Сара, кълна се в живота си, не знаех какво се случва.
- Толкова ли мразиш безсмъртните? - Не.
Това ли е? Отвращавам ли те? Бебето отвращава ли те?
Не, това е лудост, това беше...
Не, признай си! Това си искал през цялото време!
Никога не си искал бебето!
Това не е вярно!
Просто се махай, Алан! Не искам да те виждам!
- Моля те... - Махай се!
Махай се!
Кайл, пусни ме, моля те!
- Майкъл е полудял! - Спри да крещиш.
Той ще направи нещо ужасно, трябва да ми повярваш!
Всъщност няма. Виждаш ли, това е красотата
аз си стоя тук, а ти си заключена там.
Искаш да намериш д-р Джордън, нали?
- Ще ти кажа къде е. - Какво знаеш?
Пусни ме и ще ти кажа.
Кажи ми и ще си помисля, дали да те пусна.
Не, знаеш ли? Харесваш ми повече зад стъклото.
Какво? Не, Кайл!
Моля те!
Добре, готова ли си да опитаме отново?
Качи се на раменете ми.
- Питър, ти ли си? - Кайл, благодаря Господи!
Как вие двамата се озовахте там долу?
Докторе, би трябвало да има въже някъде.
- Разбрах. - Имаме нужда от помощта ти.
- Какво става? - Какво не става?
Избухна ново огнище, има 83-ма заразени.
Господи!
Карантината беше нарушена и повечето са на свобода.
- Ами не заразените? - Майкъл ги затвори в
трапезарията - Виждал ли си Майкъл, той добре ли е?
Той е в лабораторията, спори с Ейми и вари някакви гадости,
- някакви растения... Намерих го. - Браво, хвърли го долу.
- Ето, внимавай - Какъв вид отвара прави?
Нямам представа, някакви големи лилави цветя.
Монашеска качулка, известно като Аконитум.
Предизвиква смъртоносна парализа.
Защо той...
Хей...
Това е прочистване.
- Какво? - Било е преди моето време.
но слушах историите от прабаба ми.
Когато е била малко момиче, било взето решение
за прочистване.
за да се изчисти вида и да се започне отначало.
Започване отначало, как?
Говори за Джон таун.
Слънчевия храм,
Вратите на Рая. Масово самоубийство.
Всички ще се самоубият.
Приятели,
приятели!
Чудесни новини. Чудесни новини!
Добрите лекари от ЦКЗ разработиха серум,
за болестта, заразила нашата общност.
Дават го
на болните отвън в момента и снабдиха дори и
нас с ваксината.
за да не можем да се заразим и ние.
Прекрасни, прекрасни новини.
Искам да вземеш хората си, имам нужда от тях навън
до периметъра. - Кога ще получим лекарството?
Сега не е времето да ми задаваш въпроси.
Безопасно ли е?
Предположих, че ще ме попиташ.
Виждаш ли? Напълно безболезнено.
Насам, хайде!
Родители, пригответе децата си.
Мъже, помогнете на жените си преди да спасите себе си.
Ако видите възрастни хора, предложете им помощта си.
Повече от достатъчно да продължите.
HELIX *** ДЕН 7 КРЪСТОСАНО ОПРАШВАНЕ Превод и субтитри: IKL