Досега в Helix...
Това е заподозреният д-р Фарагът.
Работата ти е да събереш сведения за да можем да го арестуваме.
Болестта е причинена от няколко заразени пчели?
Свърши много добра работа.
Това е просто мед. - Това...това е сила.
Д-р Фарагът изглежда мисли, че си опасен.
Той всъщност добре те познава. Би трябвало,
след като ти е брат.
Може би вие разболявате всички!
Някой да помогне!
Докторката им сребърни очи.
Тя е безсмъртна.
Не, това не е възможно.
Откога работиш за Илария?
Това е абсурдно. - Чух те, Питър.
Не, не, не! Алън!
Какво всъщност правиш тук? - Разследвам патоген.
Ами ти?
Работиш за Илария, нали?
Излъга ни. Каза ни, че си единствен,
но аз видях очите й.
От всичките ми дъщери, винаги си била моя любимка.
Дами и господа, мисля че всички сме наясно
с трагичните събития в Арктик Байосистъмс.
и провалът, който последва
под ръководството на д-р Хироши Хатаки.
Но се появи нова възможност...
NARVIK-C.
За разлика от д-р Хатаки,
науката не лъже, не се извинява, и не се обърква.
Може да се доверим на новият НАРВИК, всичко е в доклада.
ето защо препоръчвам да продължим напред
с NARVIK-C незабавно.
Всички направихме огромни жертви, за да предпазим човечеството
от разпадане.
За съжаление всичко беше напразно.
Алън.
Съжалявам.
Всичко е наред.
Знаеш ли, не трябва да спираме.
Напротив.
По това време?
Хайде.
Срещата на на борда е била пренасрочена.
Какво?! Кога?
Преди един час.
Защо по дяволите не са ми казали?
С NARVIK-C,
най-после можем да постигнем целта си да направим планетата
стабилна и устойчива.
Д-р Уокър... много мило от ваша страна да се присъедините към нас.
Щях да дойда по-рано, ако бях уведомена за тази среща.
Организационна грешка, предполагам. Както винаги, ценим
вашият принос към тези проблеми. - Както казвах,
ние от корпорация "Илария"
се надявахме, че природата ще се погрижиш сама за себе си,
но пренаселеността, намаляващите ресурси
и драстичните климатични промени ни принудиха да се намесим.
Трябва да се включим по-активно
в стопанисването на човешката раса.
Със 17 координирани удара,
можем да намалим населението на света
със 75% за 3 месеца.
И все още ще можем да раздадем лекарството,
създадено от д-р Уокър на всеки смъртен,
смятан за важен. Очакваме списъкът
с тях да бъде кратък.
Бях уверявана, че Илария ще прекрати работа
по вируса НАРВИК. - Била сте уверявана,
че ще преустановим опитите върху хора, нищо повече.
Каза ми, в тази стая, че ще имам време
да изследвам и развия несмъртоносни алтернативи.
Кажете ни, какво направихте?
Моят план за преразпределяне на реколтата е много обещаващ.
За колко време? - От 50 до 100 години.
НАРВИК може да постигне това след 50 до 100 дни.
Замърсяването, гладът, сушата
не могат да чакат, д-р Уокър.
Става въпрос за нашето оцеляване.
Наречетe го както искате, това е геноцид.
И това го казва някой,
който едва е изживял един живот?
Бяхме тормозени, преследвани и измъчвани на 7 континента.
Не бихте искали да видите любимите си
хора, горени на клада.
Това не е геноцид,
а прочистване.
Нека гласуваме.
Кой е "За"?
"Против"?
Предложението се приема.
Следваща точка,
изпълнително обезщетение.
ДЕН 6
Господи! Направих всичко по силите си.
Опитах се да и помогна.
Опитах. - Разбира се, че си.
Искам да кажа, тя даже...
нямаше никакви признаци, че е болна.
Така е по-добре. Не е страдала.
- Просто не съм готов да я пусна. - Тя беше готова.
Но аз не бях. Не бях.
Не исках това. Не исках да стане така.
Майкъл, чуй ме, моля те.
- Тя ми беше майка. - И моя дъщеря.
Знам. И би трябвало да съм съсипана.
Но не съм. Знаеш ли защо?
Защото съм с теб,
и знам, че ще се погрижиш за мен
и за всички останали тук,
защото въпреки всичко,
ти надделяваш.
Разбираш ли?
Ти...взимаш надмощие.
Така и ние надделяваме.
Тя поема по своя път.
Така е.
Ние ще надделеем.
Ще надделеем
Благодаря ти, Ан.
Благодаря.
Знам, че мога да разчитам на твоята сила.
От всичките ми дъщери...
Винаги си била моя любимка.
- Sync and corrected by TheDelta - - www.addic7ed.com -
- Сара! Слава Богу! - Алън?
Къде беше? Никой не можа да ми отговори.
Дълга история. Защо си с белезници?
Питай твоя...
твоя добър приятел, д-р Сомър. Ако изобщо е доктор...
Тексас Тек Мед Училище в Лъбок.
Това е Харвард на Панхендъл. Добре ли си?
Да. Какво по дяволите става тук?
Не си ли разбрала? Той е къртица. - Внимавай, приятел.
Той е под прикритие. Явно аз съм най-търсеният от ЦКЗ.
И не съм ти приятел.
През цялото това време си ни изследвал.
Не теб, него. Този човек е издирван терорист.
Доста убийства и взривяване на Илария
клонът им в Париж.
Вярвам му, не мога да кажа същото за теб.
Заради това не си докторът, който е начело на тези нецивилизовани хора.
Наблюдавах те, нямаш уменията
да ни измъкнеш от тук. - По-добре бъди
по-внимателна, Гореща Зона, защото аз съм този, който го прави.
Къде е Питър? Той знае ли за това?
Все още е в неизвестност. - Трябва да го намерим.
Повярвай ми, опитах. Никой не го е виждал.
Може би е знаел нещо за теб, което ние не знаем.
Все пак аз бях единственият човек тук, който не напусна
поста си, нито се озова в списък за издирвани терористи.
Така че какво ще кажеш да започнем с това, което имам да кажа? Филтрирах
заразеният мед и открих зърна тичинков прашец с 3 размера.
и отчетливи вдлъбнатини. - Тичинков прашец.
Да. Би трябвало да ни отведе до източника.
Сега само трябва да вземем проби и да намерим съвпадение.
Имаш ли идея колко дървета и
и други растения има на острова? Може да отнеме месеци.
Какво е толкова смешно?
Ем. Доместика
Разбира се. Как не сме го разбрали?
Какво? Какво не сме видели? - Беше точно
под носа ти през цялото време, "докторе".
Тристранен тичинков прашец с вдлъбнатини?
Това е Ем. Доместика, известна още и като обикновена ябълка.
Всички ядат ябълките, защо не се разболяват?
Това трябва да разбереш.
Трябва да вземем образци от ябълковият тичинков прашец,
и трябва да го направим веднага.
И бих го направил с удоволствие,
ако не бях... - Стой мирен.
Спрях да се доверявам на всеки, с фамилия Фарагът.
Предлагам и ти да сториш същото.
Инфаркт...
това ли каза той? - Да.
Баща ни знае ли изобщо как изглежда инфарктът?
Защо се съмняваш в него?
Защото си сляпа. - Внимавай с тона си към мен.
Разбира се. Аз трябва
никога да не задавам въпроси, никога да не се съмнявам.
Просто да бъдем смирени слуги на Майкъл.
Да. Аз съм такава. И баба ти беше.
Баба ми...
Знаеш ли, последно я видях миналата нощ на път да се види с Майкъл...
за да го обвини.
Тя не ти ли каза?
Момичето от ЦКЗ,
Сара...
Тя има сребърни очи,
точно като неговите.
През цялото това време, Майкъл ни казваше, че е единствен,
и в момента, в който Агнес откри друг,
тя умира?! От инфаркт?!
Да.
И по-добре да го приемеш, преди да излезеш от тази стая.
Дължим на този човек всичко.
Може би му дължим прекалено много.
Може би е време да си плати.
Сега ти ме слушай.
Наближава 20-ят ти рожден ден.
Няма да го направя. - Ще изпълниш дълга си
Както аз го направих, както майка ми
и нейната майка преди това. - И така нататък...
Всички тези портрети на стената...
всички негови безценни дъщери...
всички негови любовници!
Не се срамувам от това, което съм.
А може би трябва.
Ти и Агнес, всяка една от нас.
Ти ме направи каквото съм
без да го искам. А би трябвало да имаш
благодарност. Този дар е чест за нас.
И като мен и всички нас,
ти ще дариш майкъл с дъщеря.
Няма да се отдам на баща си.
Ще ми дадеш внучка.
Линията трябва да остане цяла
цяла
Добро утро, Питър.
Изглежда брат ти е избягал.
Защо не дойдеш на светло?
Хайде.
Ела на светло.
Дай да ти видя очите,
истинските ти очи.
Вече си виждал очите ми.
Добре...
бои,
лещи, инжекции. - Нямам представа.
за какво говориш.. - О, я стига!
Ще получа отговори по един или друг начин.
Един от тях ли си?
Илария ли те изпрати? - Какво е Илария?
Добър опит, но правилният
отговор трябваше да бъде, "Кой е Илария"
Работя за ЦКЗ. Аз съм просто учен.
Просто учен? - Да.
Значи тогава знаеш, какво прави
катализатора, нали? - Разбира се.
Е, представям ти катализатора..
За да започнеш да обмисляш...
въпросите ми.
Не бих заспивал
ако бях на твое място.
Не са хранени от няколко дни.
Наричат го ритуала на засяване.
Направи го на майка ми...
и на баба ми.
Това е варварско.
Той е велик човек, трябва да е чест за теб.
Той ми е баща.
Не знам
какво искаш да направя.
Майкъл ни освободи всички.
Ти си свободен?
Колко хубаво за теб.
Ще мисля за това,
когато ме насилва.
Не говори така. - Не ти харесва
да чуваш нещо толкова неприятно?
Спри. Просто спри.
Знаеш ли, че се моля
откакто тази ужасна болест започна?
Моля се
не да се оправят нещата,
а да се влошат още повече...
да стане толкова зле,
че да отнеме цялата му власт и аз да избягам.
Не искам да бъде баща на детето ми.
Искам да бъде някой специален.
Ако само някой можеше
да му попречи да извърши тези ужасни неща с мен.
Идва момент в живота на всеки,
когато тялото не може повече да следва пътя, предначертан от ума.
Агнес достигна краят на пътя си
и захвърли кухата обвивка, която наричаме
"Тялото". Но с времето
кой е по-добър,
кой заслужава повече от нея...
да поеме...
на такова славно пътешествие?
Агнес беше най-добрата от нас.
Грижовна душа, преливаща
от любов.
Даровит учен,
чиито чудодейни способности
ни дадоха най-сладкото
от цялата реколта на нашата овощна градина.
Всичко сладко на този остров
беше дело на таланта на Агнес.
Хибридът Честърска боровинка...
това, както и животът,
който тя ни научи да водим,
оцеляват
и при най-лоши условия.
Така, че нека я почетем и приемем...
нейният най-велик дар,
който тя създаде.
Защо се опитваш да ме убиеш?
Не се опитвам!
Имам нужда от малко помощ!
Ан, откъде дойдоха всички тези новозаразени?
Не знам.
Писъците започнаха преди 10 минути. Какво да правим?
Трябва да поставим тези хора под карантина.
Няма достатъчно място в лазарета. - Тогава намерете по-голяма стая
и съберете всички болни там, - Няма да дойдат доброволно.
Тогава използвайте физическа сила. Виж, тези хора имат психичен пристъп,
няма да се вслушат в гласа на разума. Те не са твои приятели
и семейство вече. Разделете ги в групи по двама. Използвайте въжета, колани.
Трябва да обуздаем тези хора, преди да наранят себе си или други.
Сега тръгвайте! - По-бързо, всички!
Това не е физиономията на някой, който е постигнал своето.
Защото не го постигнах. - Но всички те обещаха...
Сега вече не са обещали. Обектите са задействани
в 17 големи града. Доставките на оборудване са отправени.
Изработват извънредни планове за да се подсигурят,
че ядрените централи няма да се стопят. Това наистина се случва.
Значи, това наистина е краят на света. - Все още не.
Все още имаме около седмица, преди да дръпнат спусъка.
Серджио.
Съжалявам.
Виждал съм много смърт през живота си,
доста голяма част от която сам съм причинил,
но мащаба на това, което планират е...
Ще се свържа с ЦКЗ,
ще раздуя цялата работа, - Това ли е най-добрата ни възможност?
Не, че ЦКЗ успяха да ограничат вируса.
Колко време ще им отнеме да координират глобален отговор?
Това е единствената ни възможност, освен ако нямаш по-добра идея.
Знаеш как се разправя "Илария" с предателите.
Не те моля да си част от това.
Виновен по подразбиране.
Има убежища на "Илария" по целият свят.
Да, Сигурно ще съм в безопасност там.
Какво е това?
Малък сувенир от Арктик Байосистъмс.
Най-добре се сервира охладено. - Лекарството.
Единична доза.
Пази го на сигурно място.
Предстои му да стане най-ценната субстанция на Земята.
Какво се е случило? Взе ли образците?
Избухна нова епидемия. Най-малко 30 жертви, може би и повече.
Оставих Ан да организира екипи, които да ги поставят под карантина.
30 жертви? Но как? - Не знам,
но трябва да овладеем това нещо. Това е военна зона.
Хей, хей, внимавай, ще си разкъсаш шевовете.
Прав е. Трябва да останеш тук.
Какво? Не, не можете сами да изолирате всички
умствено нестабилни в абатството. Идвам с вас.
За Бога, свали ми белезниците, за да помогна!
Няма начин.
Къде ще отида? Ние сме по средата на океана!
Имам заповеди. - Тогава, могат да ги изрецитират
на погребението ти. Защото ако не ми свалиш белезниците,
никой от нас няма да се измъкне от този остров жив.
Освободи ме!
Хей, дръжте ги далеч от мен!
Нуждая се от тези успокоителни. Защо се бавите?
Тъкмо обяснявах. Имаме само 20 дози инжекции диазепам.
И аз не мога да ви позволя да ги използвате върху нашите хора.
Виждаш ли с какво трябва да се оправям? - Не виждаме западната медицина
като позитивна стъпка за човека.
Ан, тези хора страдат!
Това, което вие наричате страдание, ние виждаме
като труден, но необходим път.
Госпожо, изобщо не ми пука какви точно шейкове от броколи
пиете, но след няколко часа тези хора
ще се освободят и никакво количество
"хора" няма да им попречат да ти разкъсат гърлото.
Той е прав, Ан. Здравей, Джером.
Радвам се, че пътят ти те доведе тук, където можеш да помогнеш най-много.
Знам няколко места, където ще ме отведе пътят ми,
когато приключим тук. - Моля те, нека не
позволяваме на недовършената ни работа да ни попречи
да се погрижим за болните. И нека не позволяваме на догмата
да попречи на лечението. Работата на ЦКЗ
е да се уверят, че нашите хора ще се оправят.
Не е ли така? - Успокоителните ще осигурят
някаква степен на комфорт за следващите 6 часа.
И какво ще правим след това? - Соминус.
Това е хибрид
от валерианов шлемник и дяволска уста.
Агнес го приготвяше преди да... ни напусне.
Отлично успокоително е.
Може да се приема орално с чай.
Здравей, Оливия.
Донесох ти нещо.
Мислех, че всички са забравили за мен.
Разбира се, че не. Нещата станаха малко...луди.
Чух писъци.
Какво става горе?
Има много повече болни в момента.
Докторите от ЦКЗ заключват всички в трапезарията.
Чудовища.
Само се надявам да не им сторят същото,
което сториха на моя Сьорен.
Истината е, че никой не знае какво вършат.
Може да си на най-безопасното място
в цялото абатство. - Те нямат никакво право
да ме наказват.
Не казва ли Майкъл, че истинският път
е винаги праведен? - Да, така казва.
Тогава се радвам, че наръгах докторката от ЦКЗ.
Бих го направила отново.
Моля те, Оливия, не го казвай.
Наистина го мисля.
Никой не беше болен, докато те не дойдоха тук.
А сега, Сьорен изчезна.
Те убиха сина ми,
кой ще бъде наказан за това?
Не знам.
Искам просто някой да ги накара да се махнат.
Този валерианово-шлемников коктейл, ще подейства, нали?
Майка ми беше брилянтен химик.
Не това попитах. Трябва да съм сигурен,
че няма да си имаме работа с касапница тук,
когато тези инжекции спрат да действат. - Ще проработи.
Как се разболяха 83 души точно по едно и също време?
Всички са били изложени на патогена едновременно.
И какво беше ключовото събитие?
Закуската? Същата диета като всеки ден ли беше?
Нищо не беше добавено към менюто.
Били ли са заедно някъде всички тези хора?
Може би в овощната градина или залата за съвети?
Всички бяхме на възпоменателнета служба за Агнес
Всички ядохме боровинките, хибридът, който тя създаде.
Всички? - Всички ядохме. Дори аз.
Е, ако си щяла да се разболяваш, вече щеше да си се разболяла.
И все пак, яденето на тези боровинки е единственото
общо нещо за всички тези хора. Оттук ще започнем.
♪ "Сега съм затворен в стая ♪
♪ И няма никакви прозорци ♪
♪ Няма откъде да мина и няма къде да се скрия ♪
♪ Приключих с тъмнината, но ме е страх от светлината ♪
♪ Но ще намеря пътя си тази нощ ♪
♪ Пусни ме навън, пусни ме навън ♪
♪ Знам, че ще намеря пътя си тази нощ ♪
♪ Сега издигнах тези стени ♪
♪ и те няма да паднат ♪
♪ Има начин, по който мога да паднат но съм твърде ужасен ♪
♪ Не знам дали мога да оправя някога нещата ♪
♪ Но ще намеря пътя си тази нощ ♪
♪ Освободи ме..."♪
- Това е черната дупка.
Светлината не може да избяга.
Слушай, знам че те боли,
но аз мога да помогна. Аз съм доктор.
Болката отшумява.
Тя влиза в дупката. Разбираш ли?
Веднъж като влезе там, никога не излиза.
Разбирам. - Никога. Никога.
Аз-аз-аз-аз...Моля те. Моля те, само ме измъкни оттук.
Нещата, които те искат да се махнат, отиват в дупката.
В дупката. - Виж, виж. Хей, слушай,
слушай, просто...издърпай решетката,
и аз ще свърша останалото, става ли?
Болката остава в дупката. - Не, не, не.
Не може да избяга. - Не, не, не!
Не, не, не! Болката отива в дупката.
Болката отива в дупката!
Ето следващата партида.
Сара, случайно да имаш скрита някъде някаква дъвка?
Сега съм Сара, когато искаш нещо от мен.
Не мислех, че ще сме тук толкова дълго. Моята свърши.
Със сигурност знаеш, че твърде много ксилитол може да повиши
нивото на кръвната ти захар, нали? - Благодаря.
Ще си спомня това когато пиша дисертацията си "за дъвките".
Виждам нещо.
Определено е гъбичка.
Изглежда същата
като тази, която открихме в кръвта на Сьорен.
Да.
Във всички образци ли я има?
Не, само в епруветки от 3 до 9,
15 до 21 и 43 до 48.
И всички те са от една и съща партида.
Значи, само някои от боровинките са заразени.
Това изключва случайно излагане.
Какво казваш? Мислиш, че някой го е направил нарочно?
Това е единственото обяснение.
Половината са били напръскани,
вероятно със заразен мед.
Единственият въпрос е кой е имал достъп?
Здравей, Питър. Готов ли си да говориш?
Имаше нов епидемичен взрив,
и знам, че би искал да помогнеш на приятелите си.
Те се борят без своя водач.
Тогава ме пусни за да им помогна.
Всяко нещо с времето си, при положение, че ми помогнеш.
И как да го направя?
Приятелката ти Сара, тя е много специална.
И моля те, не се преструвай, че не знаеш за нея, или мен.
Но бих искал да ми кажеш как стана тя такава.
Не знам.
Не бях там, когато това се е случило.
Ясно. Харесваш тези плъхове.
Искаш ли да видиш още колко могат да се поберат там долу?
Искам да кажа, бях болен,
не на себе си. Не бях част от това.
ОК. Може би просто имаш нужда
от малко време да обмислиш отговорите си.
Ще се върна след, да кажем, година.
Или две.
Не, не. Чакай, чакай.
Познавам хората, които я направиха безсмъртна.
Ако ме пуснеш, мога да получа информацията.
Ако ми дадеш нещо, което мога да използвам,
Ще обмисля освобождаването ти.
Не знам какво е направило Сара безсмъртна,
но знам, че нейното бебе също е безсмъртно.
Поне тя така смята.
Нейното...
Нейното бебе?
Тя има безсмъртно бебе?
Била е бременна, когото е станала безсмъртна.
Сигурен ли си в това?
Да, разбира се. Сигурен съм.
Благодаря ти, Питър.
Мисля, че ще станем много добри приятели.
Тогава ме пусни от тук!
Покани д-р Джордън в офиса ми.
И донеси каишите. - Хей, пусни ме оттук!
Хей!
Хайде!
Майкъл!
Безсмъртно дете.
Не само това.
Детето може да е начина
да станем като Майкъл.
Сигурен ли си, че каза само това?
Не ти ли е достатъчно?
Достатъчно да те накара
да доведеш д-р Джордън при мен, вместо при него?
Но аз... Майкъл ми каза...
Знам какво ти е казал, но не разбираш ли?
От момента, в който бях родена без сребърни очи,
ставам само за едно нещо:
да му родя още една дъщеря.
Той ще продължи да го прави на всяка своя дъщеря.
Знаеш ли защо?
Защото всеки път
когато го прави, смъртната част от него става по-слаба,
а безсмъртната става по-силна.
Заради това трябва да са дъщерите му.
Мисли си, че някой ден ще има дете като него.
Недей!
По дяволите, Ейми. - Какво каза току-що?
Чу ме.
Вършил съм много неща, лоши неща
Вършил съм ги заради теб.
И нищо ли не получи в замяна?
Не казах това, но Майкъл кара
Ан да разпитва хората, как са се разболяли.
Тя няма да разбере.
Тя няма току-така да ти позволи да правиш каквото си искаш.
Ако ме хванат...
Мислиш, че ще позволя да страдаш?
Колко малко мислиш за мен.
За нас.
Продължаваш да ми казваш, че няма "Нас".
Има само ти и аз,
или ти и Майкъл.
Не може да имаш и двамата.
Когато вземеш решение,
тогава ще знаеш дали има "Нас".
Ехо?
Има ли някой там?
Предполагам не трябва да питам как влезе.
Ние притежаваме мястото.
Моля, седни.
Нямам време за игрички. - Толкова жалко. Прекарах
стотици години да се уча как да приготвя
перфектен петел с винен сос.
Оказва се,
че тайната е в обирането на нечистата пяна.
Точно което "Илария" се опитва да постигне.
Защо си тук? - Защо който и да е от нас е тук?
Човек пита това доста, когато прекарва толкова много време
около хора с дневен ред
като този на нашите колеги от "Илария".
Още не си отговорила на въпроса ми.
Планът ти да информираш ЦКЗ ще се провали.
Байестерос ти е казал. - О, моля те.
Чух протеста ти, видях файловете, които си изтеглила от базата данни,
останалото беше проста аритметика. Не се укорявай.
Правим това от много време.
Какво е това?
Нашият последен шанс.
Оказва се, харесвам идеята
да прекарам вечността в компанията
на същите сребристооки тъпанари, не повече от теб.
Не повече отколкото ми харесва идеята за изтребването на човечеството.
Не съм единствената, която се чувства така.
Мадмоазел Дюран? - Ще бъде в парка
"Градина на младата луна" утре, точно в 9.
Не закъснявай!
Надявам се, че не си вегетарианка.
О, това е добро.
Моля всички да останат!
Искам всички да видите това.
Нещо не е наред ли?
Не знам Ейми. Нещо не е наред ли?
Не знам.
Имаш ли да ми казваш нещо?
Не.
Какво не е наред?
Плашиш ни. - Ландри, би ли бил така добър
да претърсиш това шкафче, ако обичаш?
Чие палто е това? Мое е.
О, Ан, как можа?
Не знам как това се е озовало тук.
Разбира се, че не знаеш.
Хвани я.
Това е нелепо.
Дръпни се.
Няма начин
тя да е внесла това в абатството.
Имаш предвид източника на болестта, причината всички да се свиваме
от страх? Ти ги разболя всички.
Защо бих го напрвила? - Не знам,
но ще разбера.
Не, Майкъл.
Никога не бих направила това. Никога не бих направила това!
Моля те! Майкъл!
Мадмоазел Дюран?
О, аз не говоря английски.
След 500 години, наистина ли?
Казвам се Джулия Уокър.
Госпожа Валенберг ми даде тази визитна картичка.
Оставете ме на мира.
Много грубо от нейна страна. Извинявай.
Няма нужда да се извиняваш.
Мадам Уокър, предполагам?
Аз съм мадмоазел Дюран.
Не можах да свикна да нося лещи.
Не се изненадвай толкова.
Знаеш, че сме различни. - Да.
Чух, че си срещнала малкия идиот
наричащ се Косата. - Да.
Заради хора като него
има хора като мен и мадам Воленберг
Какъв вид хора сте? - Видът, който знае много добре,
че не можеш да промениш системата отвътре
Грешката на млад човек.
Хаха. За теб все още има надежда.
Трябва ми нещо повече от надежда.
И ние се нуждаем от теб.
Има още един безсмъртен ренегат.
Не някой от нас,
но той работи върху нещо много обещаващо,
проект, който може да попречи
на приятелите ни в "Илария" да унищожат човешката раса.
Е, кажи ми. Има още много неща да научиш,
и започва тук.
Срежете превръзките и ги изправете от леглата!
Трябва да спасим братята и сестрите си.
Хей, какво правите?
Трябва да ги върнеш в леглата.
Когато тези хора се свестят, ще бъдат изключително агресивни. Не разбираш ли?
Оливия, какво става? - На какво ти прилича?
Грижим се за нашите хора.
Оливия, позанаваш ме. Аз също живях тук.
Живя сред нас, но никога не си бил един от нас.
Трябва да ни позволиш да помогнем на тези хора !
Приех помощта ти и загубих сина си.
Сега е наш ред да покажем на тези сеячи на болести
и разногласия, че не могат да ни заплашват.
Ще се държим заедно! Да вървим! - Хайде!
Да вървим.
Няма да спечелим този път.
И какво, просто да ги оставим да се поболеят?
Засега. Виждал съм това и преди.
Уплашени хора, които обвиняват лекарите си за болестта си,
нараняват, даже убиват. Иди в лабораторията.
Защити Сара. Тръгвай! Сега!
Алън остана там сам. - Знае какво прави.
Надявам се. Тези хора бяха готови да убиват.
Щяха да се обърнат срещу нас за нула време.
Звучи иронично да го чуя от теб
Върша работата, точно като теб.
Не като мен.
Това няма никакъв смисъл. - Кое няма смисъл?
Не, нещо не е наред със спектрографа.
Той е стар като баща ми. Какво показва все пак?
Пробите от ябълков тичинков прашец, които събра,
са заразени с гъбичният токсин.
Сега знаем как е заразен меда.
Само че няма следи от микотоксина в ябълките,
а смо в меда. Значи меда те заразява
и те убива,
но ябълките не.
Кайл, Сара... Алан, чудесно,
трябва ни свеж поглед за това. Ела тук.
Кайл, претърсваме стая по стая
за микози, добре ще е да помогнеш.
Вече командваш ти?
Просто предавам информацията. - Добре, идвам.
Превод и субтитри: IKL