Досега в 12 Маймуни...
След четири години, по-голямата част от човечеството
ще бъде убита от епидемия.
Много станаха скитници,
вземат до каквото могат да се доберат.
Лиланд Гойнс има тайна лаборатория.
Дъщеря му знае къде е.
Те искат онова, което е в нея.
Кажи ми къде се намира Нощната стая.
Специалното им оборудване...
откриеш ли го, ще откриеш Нощната стая.
Ако разбере за лабораторията,
Уест 7 ще ни оставят без нищо.
Това ще бъде проблем.
Открих подслон и няма да повярваш какво още.
Открих Коул.
Sync and corrections by explosiveskull www.addic7ed.com
2015 година
Та какво е това?
Възможни местоположения на Нощната стая,
подредени по степента на вероятност.
Трябваше да съпоставя доставчици
с дати на доставка,
да дешифрирам доста технически жаргон.
Взе всичко това от Центъра?
Да.
И няколко разговора.
Упражнявам се да лъжа.
Все още има твърде много възможни места.
А 12-те маймуни вече имат Дженифър Гойнс.
Ще трябва да си проправят път през доста лудост,
преди да ги отведе донякъде.
А ако я открият първи?
Ще ги спрем.
- Ще ги убием? - Ако е необходимо, да.
- Виж, Каси, тези хора... - Струват си 7 милиарда.
Вече знам как става.
Математиката е лесна.
Не съм казвал, че е лесна.
Ако знаеше какво е,
какво съм виждал,
щеше да разбереш.
Кажи ми тогава.
Ти знаеш всичко за мен.
Откъде съм.
Знаеш къде ще умра.
Аз не знам нищо за теб.
Какво има да се знае?
Ами... ами, да започнем с това откъде си.
Виж, ако останем съсредоточени върху мисията,
нищо от това няма да има значение.
Няма нищо за казване.
Не знам какво не искаш
да знам за теб.
Кас.
2032 година
Трябва да е тук някъде.
Ако се окаже, че няма нищо,
тръгваме по изгрев.
Може да сме твърде гладни да идем където и да е.
Остават ни само огризки.
Рамзи.
Стреляй.
Стрелям, стрелям.
Успокой се.
Хайде, стреляй.
Ей, защо ти не го стреляш?
Ти го видя, ти ще го убиеш. Такива са правилата.
Откога това е правило?
Никога не е било правило.
Умирам от глад.
Ще умрем. Знаеш го, нали?
Ще намерим нещо.
- Винаги успяваме. - Не.
В атари сме.
Атари? Какво е това?
От една игра на име Го.
Играех я като малък.
Означава, че нямаш избор от ходове.
Имаме един останал ход,
независимо дали ти харесва или не.
Значи атари е лошо?
Мм-хмм.
Стой далеч от атари, братле.
2043 година
Какво става? Защо съм обратно тук?
Върнахме те преди планирания момент.
Инжекцията ще помогне за болката.
Внимателно.
Дай да те ориентирам.
Аз съм Томас Ланки. Твоето име е Коул.
2043 е, сряда следобед.
Добре, добре, сряда е.
Ясно.
- Какво става? - Имаме проблем.
Попаднах на двама скитници на границата тази сутрин.
Белязани са... така.
Уест 7.
Не им отне дълго.
Макс излъга.
Още е с тях.
Ако Дийкан знае за това място,
тук е златна мина.
Добре дошли, г-н Коул.
Издирваме Нощната стая.
Каси е близо.
Трябва да сте там.
Да, но г-н Рамзи смята,
че предстои да бъдем атакувани.
От скитници.
Не знаем колко са.
Ще ни нападнат с все сила.
Няма значение.
С нашите защити, можем да се справим с няколко десетки скитници.
- Аха. - Те са Уест 7.
Старата ни група.
Дийкан, мъжът, който е начело...
Ясно. Кралят на скитниците.
- Много страшно. - Има два пъти повече хора от нас.
Не го подценявайте.
Вземи г-н Коул и г-н Рамзи горе.
Не ми трябват.
Те имат опит с тези хора. Ти нямаш.
Ако загубим лабораторията,
всичко ще бъде изгубено.
Мисията е всичко.
Как е Каси?
Точно преди да се разпадна ми задаваше
какви ли не въпроси...
къде съм роден,
какъв е животът ми тук, такива неща.
Какво й каза?
Какво има за казване?
Хайде де.
Ще й кажеш ли да най-добрия ти приятел?
Онзи който обича блондинки за закуска?
Елена не беше блондинка.
Елена беше нещо съвсем различно.
Знам.
Но мисля, че би харесал Каси.
Напомня ми за теб...
и все си развява моралния компас.
Развява ли твоя?
Не.
Прието.
Охраната на границата е забелязала някаква кола на път към нас...
на няколко мили оттук, казаха, че е бронирана.
Звучи като тях.
- Заключете вратите. - Сложи ли си танцувалните обувки?
44 размер.
Да си припомним как става.
Хей.
Рамзи, свали hо.
Свали го. Свали го, хайде.
Слушай приятеля си, синко.
Тези бяха двама от най-лошите ми.
Знаеш ли кои сме?
Уест 7.
Избихте всички
в Седмата западна зона за карантина.
доктори, войници. Уби деца.
Карантина?
Моля ти се.
Искаш ли да прекараш остатъка
от живота си затворен?
Онези оцелели бяха обречени, синко.
ДНК-то им реши съдбата преди много години.
Светът принадлежи на имунизираните, на нас.
200 силни и нито един не гладува.
Изглеждате уморени...
уморени от бягане, уморени постоянно да сте нащрек.
Прав ли съм?
Мм?
И изглежда имаме няколко свободни места.
Умеете да оцелявате.
Стигнали сте до тук. Бива си ви.
Не искате ли да спите на топло тази нощ...
с пълни стомаси?
Определено ще е по-добре от алтернативата.
Не мисля.
Слушаме.
Името ми е Коул.
Това е Рамзи.
Аз съм Дийкан.
Зарей ги.
На дванайсет часа.
Тук има още!
Вдясно!
Мишената оцелена!
Залегни!
Коул! Прикривай ме!
Хей.
Ъгх!
Уитли?
Тук е чисто. Как е при теб?
Няма никой горе. Не беше голямо нападение.
Не е това.
Това беше за отвличане на вниманието.
Дийкан ни разиграва.
Намерили са друг начин да влязат.
Уитли? Имаш ли хора
- на парните тунели? - Сложих екип от двама,
но няма начин да знаят за тези тунели.
Не бъди толкова сигурен.
Коул!
Вътре са! Скитници идват през тунелите!
Отивам долу.
Разпръснете се.
Открийте стратегическите позиции, обичайното.
Нанасяме се.
И нямам желание да деля.
2032 година
Храна, вода, алкохол, жени...
много по-добре от онова, на което сте свикнали.
Тук сте.
Защо са палатките?
Разрастваме се, ставаме все повече,
събираме запаси.
Нападате оцелелите.
О, нима открихте начин да оцелявате,
без да правите същото?
Много дълго бяхме само двамата.
Ще се оправи.
Макс.
Макс, това Коул.
Имам големи надежди за Коул.
Коул има нужда от нов приятел, нали, Коул?
Бъди му приятелка и го разведи наоколо.
Няма нужда.
Защо? Нещо по-добро ли имаш да правиш?
Ще карам бавно.
Просто се опитай да не изоставаш.
Добре дошъл у дома, Коул.
Как са разбрали за тунелите?
Нямам представа.
Двама вдясно от теб!
Леко.
Ние сме.
Син екип, по десния тунел!
- Колко са вътре? - Нямам представа.
Знаеха за парните тунели.
Някой от твоите хора са липсва?
- Не. - Трябва да предпазим машината.
Нищо друго няма значение.
Не само машината.
Ако видят тези светлини,
ще знаят, че имаме много силен източник на енергия.
Рамзи остава с мен. Ние ще предпазим ядрото.
Ти заведи Джоунс до машината.
Ще заключим. Ще ги задържим навън.
- Бъди нащрек. - Винаги.
Хайде.
Коул?
Давай!
Къде беше, по дяволите?
Отворете вратата.
Рамзи, стигнахте ли ядрото?
Тук съм.
Заключени сме в залата с машината.
Дийкан е точно пред вратата.
Съжалявам, приятел.
Оттук нататък си сам.
Какви ги говориш?
- В атари съм. - Какво?
Рамзи?
- Махни се от пътя ми. - Това ли искате наистина?
- Махни се! - Нямате шанс!
Ще убиете един, може би двама и сте мъртъв.
И Рамзи ще е умрял напразно.
Мога да ви пратя обратно.
Все още имаме енергията.
Обратно при д-р Рейли, завинаги.
Няма да имате моята подкрепа,
но ще имате нейната.
Хайде.
Времето ни изтича.
Хайде!
Пращам ви възможно най-близо до времето
когато оставихте д-р Рейли.
Сигурно никога повече няма да се видим.
Сбогом, г-н Коул.
Джеймс.
Катарина.
2032 година
Бягайте, нещастници!
Точно зад вас сме!
Писна ми, човече.
Писна ми да те слушам как се оплакваш.
Имаме работа за вършене.
Да крадем кучешка храна от бедняци?
Сега ме част от племе, братле.
Това ли било? Племе?
Най-доброто, което някога сме имали.
Сериозно?
Готови ли сте, момичета?
Хайде.
Хей.
Бягай. Бягай!
Спри!
Приключихме.
Вече им взехме нещата.
Да тръгваме.
Внимавай, Рамзи.
Взехме всичко, което ни трябва.
Оставим ли ги да живея, създаваме ги враг.
Те са слаби.
Нищо нямат.
Нищо не създаваме.
Да... напротив.
И е наше, не тяхно.
Срамота за слабите.
Нищо няма да наследят.
Коул!
Ааа!
Ау!
Казах да не мърдаш.
Опитвам се.
Така ли? Опитай по-силно.
А!
Такова си бебе.
Какво щеше да правиш без мен, а?
Не знам.
Добре ли си?
Да, да. Не мисля, че се заби много надълбоко.
Не за това говоря.
С Уест 7 съм от много време.
Откакто бях на 13.
Много дни като днешния и...
такива неща ти се отразяват...
след известно време.
- 13, а? - Мм.
Не беше ли това, когато баща ти...
Да.
Когато беше убит.
От скитници.
Защо се присъедини?
Не си ми казвала.
Защото нямах избор.
- А! - Ето!
Готово.
Ами ако имаше избор, тогава?
- Мм. - Къде щеше да бъдеш?
Зависи.
Къде си ти?
Боже.
Съжалявам.
- До после. - До после.
Не можеше ли да почака?
Знаеш ли защо съм тук?
Виж...
Рамзи гледа на нещата по друг начин.
Сигурен съм, че не се опитваше да оспори властта ти или...
Харесва ли ти тук?
Какво искаш да направя?
Виждаш ли, това ти харесвам, Коул.
Няма нужда от заобиколки.
Ти си добре дошъл тук.
Но Рамзи трябва да си тръгва.
Оставиш ли го да живее, създаваш враг.
Сега, аз бих могъл да го направя.
Но така би било по-лошо.
Ще трябва да...
да го накажа за назидание...
ще отнеме време.
Разбирам.
Мъже като нас
разбират какъв е светът сега,
какво е необходимо,
за да оцелееш.
И не са останали много от нас.
Но поне вече не си сам.
До изгрев.
А.
О, не.
Не, не, не, не.
Хей.
Стори ми се, че си ти.
Какво направи?
Уби го!
За какво говориш!
Ами Джоунс, жената? И нея ли уби?
Коул, говориш безсмислици.
Ти ги доведе до нас.
Рамзи ти вярваше.
Боже мой.
Привет, приятелю.
Я се виж.
Годините изобщо не са те променили.
Чакай малко.
Чакай... чакай малко, чакай малко.
Кой... кой ден е днес?
Сряда ли е?
Колко силно го удари?
Понеделник е.
Хубаво е да знаеш кой ден е.
Първият ден от остатъка от живота ти.
Не се тревожи.
Няма да е дълъг.
2035 година
Не знам колко още глупости мога
да изтърпя.
Повярвай ми.
И той се чувства по същия начин.
Вече си говорил с него.
Да, говорих с него.
Ето...
вземи го.
Хей.
Добре.
Нали затова дойде,
не знам... дори не знам защо губим време.
Вече дори не знам кой си, човече.
Аз оцелявам
и сега се справям много по-добре,
отколкото аз или ти се справихме сами.
Не разбираш.
Дийкан разбира какъв е светът.
Дийкън? Дийкън е култ.
Последователите му... последователите му са убийци.
Имаш кратка памет, човече.
И ние го правехме преди 7.
- Когато се налагаше. - Същото е.
Когато се налагаше!
Дийкън взема...
за власт.
Разбираш ли? Той убива...
защото му харесва.
Каквото и да е този свят сега...
не трябва да е това.
Не трябва да е това.
Какво чакаш?
Трябва да се махна оттук тази нощ.
Тръгваме заедно.
Дийкън ще се опита да ни залови.
Трябва първи да се погрижим за него.
Срещу цялата група ли ще се изправиш?
Това е самоубийство, човече.
Как си?
Вторник е, между другото.
Знам че се затрудняваш да следиш.
Това момиче има някои неразрешени проблеми с теб.
Добре си си живял.
Чиста вода, светлини,
шоколадчета на възглавницата ти. Мм?
Твое собствено късче цивилизация.
Та защо не ни кажеш
как да проникнем в сградата?
Оу.
Мм.
Удрянето, това е наистина...
само за мен е.
Много е терапевтично.
Но аз съм зает човек, така че...
Знам, знам.
Оо.
Знам.
Това го взехме от дъщерите.
О, уау.
Ще те накара да проговориш.
И след това, ще ме молиш пак да те бия.
Приятно прекарване, Коул.
До скоро, Коул.
Само го опази жив.
Не съм приключил с него.
Макс! Макс.
Макс, трябва да ми помогнеш.
Или трябва просто да си тръгна,
без да кажа и дума.
Ще ме разбереш, нали?
Да.
Дийкън ще те пречупи.
Може направо да му каже как да влезе,
така че да те убие по-бързо.
Не, не мога.
Не мога да го направя. Не, те са...
те ще убият Рамзи.
Нищо не можеш да направиш.
Не можеш да промениш съдбата.
Трябва да го спася.
Не тяхната, не на Рамзи.
- Не можеш да промениш... - Бъдещето е решено.
Съжалявам, приятел. В атари съм.
- Рамзи умря напразно. - Бъдещето е решено.
- Трябва да го спася. - Може направо да му кажеш
как да влезе.
- Ще убият Рамзи. - Всички.
- Рамзи умря напразно. - Не!
- Трябва да го спасиш! - Всички.
Не! Макс!
Съжалявам!
Съжалявам, Макс. Моля те.
Моля те, съжалявам. Моля те, помогни ми.
Моля те, Макс. Моля те, помогни ми.
Ако исках да ти помогна, Коул,
как бих могла да го направя?
Кажи ми.
Можеш да ми помогнеш. Можеш да ми помогнеш, само...
има друг вход към сградата.
- Къде? - Извън сградата.
- Система от тунели. - Добре.
Скрити от растителност. Трябва да идеш там.
Трябва да ги предупредиш. Поискай да говориш с Рамзи.
Той ще ти повярва.
Видя ли?
Толкова ли беше трудно?
- Кажи на мъжете да се подготвят. - Ясно.
Тръгваме преди изгрев.
Къде е Дийкан?
Тъкмо тръгна с останалите.
Каза, че те иска жив.
Но, нали знаеш, не каза,
че трябва да си като чисто нов.
Така че...
о, това ще е приятно.
Тъпа кучка! Ох!
Какво правиш?
Не знам.
Може би...
Искам сама да те убия.
Ще го направиш ли?
Можеш би...
защото съм Уест 7.
Не, не си.
Никога не си била.
Пусни ме. Още има време.
Не, виждаш, нищо не ти дължа.
Не, не ми дължиш.
Оставих те тук.
Но ако те бях взел с мен, щях да те превърна в мишена.
Не очаквах да стигнем толкова далеч.
Дийкън искаше Рамзи да умре.
Искаше аз да го направя.
Да убия човека, който ми е като брат.
Но ти не го направи.
Не.
Но отидох при него с пистолет в ръка,
какъв ме прави това?
Макс.
Не трябва да е така.
Помогни ми да бия Дийкан.
- Къде е
Ще трябва да тичаме.
Камионът е само за отвличане на вниманието.
- Още имаме време. - Откъде знаеш?
Знам.
Не е това. Това е за отвличане на вниманието.
Добре, Дийкан ни разиграва.
Открил е друг начин да влезе.
Уитли, имаш ли хора в парните тунели?
- Хей, добре ли си? - Няма никой горе.
- Не беше голямо нападение. - Да.
Да, добре съм.
Коул!
Влизат в тунелите.
Ако идем натам, няма да стигнем навреме, повярвай и.
Насам.
Дийкън си проправя път към машината.
- Какво? - Върви по този коридор.
Ще има една врата.
Дийкън ще е там и ще се опитва да влезе.
Вътре има една жена, учен.
Трябва да я спасиш.
- Какво правиш? - Довери ми се.
Коул!
Къде беше, по дяволите?
Отвори вратата.
Заключени сме в залата с машината.
Дийкън е пред вратата.
Съжалявам, приятел.
Оттук нататък си сам.
В атари съм.
Рамзи! Добре ли си?
- Да, добре съм. - О, човече.
Рамзи?
Какво става?
Ще ти обясня по-късно.
Виж, ако не тръгнем веднага,
Джоунс ще умре. Хайде.
Хайде.
Хайде, да вървим.
Да вървим!
Уест 7 се оттеглят.
Хората на Дийкън току-що избягаха през изхода в сектор пет.
Новини за Дийкан?
Върнаха се от нова обиколка,
няма следа от него.
Ако е умен, вече е на мили оттук.
И групата му с него.
Но съм сигурен, че пак ще се опита.
Знае какво има долу.
Трябваше да те оставя да го убиеш,
вечерта, когато си тръгнахме.
Какво станало, станало.
Вече не.
Имаме тази машина.
Да го направим както трябва.
Не.
Джоунс казва, че единствената причина за случилото се е
повредата по машината.
Толкова кратко пътуване, не би могла да го направи пак,
дори да иска.
Кой знае?
Може би нещата се случват както трябва.
Ако това е вярно,
защо изобщо да ги променяме?
Джоунс дава на Макс да остане?
Да. Задължени сме й.
Ако не беше тя, Дийкън щеше да е краля на замъка.
Ще продължите ли откъдето спряхте?
Не. Не е така.
Да, ясно.
Каси.
Да.
Слушай, трябва ти помощ. Искам да говориш с нея.
Искам да...
споменеш приятеля ти.
Онзи, който много си пада по блондинки?
Да, него.
Сериозно...
опитай.
Струва си риска.
2015 година
- Каси. - Къде беше?
Така де, знам къде... кога.
- Какво ти отне толкова дълго? - Дълга история.
Добре, ами, слушай, минах през всичко това.
И ми отне малко по-дълго, отколкото очаквах,
защото го направих сама.
Знам, знам. Все...
идвам и тръгвам.
Виж, онова, което каза преди, права си.
Не знаеш нищо за мен.
Никога не ме е бивало в говоренето.
Коул...
Така че ако искаш да знаеш нещо за мен, ще ти кажа.
Има един малък град съвсем близо до Филаселфия.
Не е много далеч от тук.
Там съм роден.
Коул.
Открих я.
Открих Нощната стая.
Sync and corrections by explosiveskull www.addic7ed.com