Когато сте изложени на травма,
тялото изгражда своя собствена защитна система.
Знаеш ли защо ти се възмущавам?
Отказах се от всичко заради теб.
Още от първата секунда мозъкът получава сигнал
че ще се случи катастрофа...
Имаш ли някакво листче хартия?
За какво?
Трябва да си напишем обетите.
Имам лепящи листчета.
Какво ще си обещаем?
Кръвта се втурва към органите,
които имат най-голяма нужда от помощ.
Кръвта изпълва мускулите
дробовете, сърцето, мозъкa.
Мозъкът взема решение за останалата част от тялото...
дали да се изправи пред опасността или да избяга.
Това е механизъм, предпазващ тялото от увреждане...
Знаейки, че това, което се е случило
може да е непоправимо.
Да се обичаме, дори когато се мразим.
Не да избягаме.
Ние го наричаме...
Шок.
Превод: www.addic7ed.com
Кой ще се грижи за децата ти,
е важен избор.
Искаш да си сигурна, че ще е точният.
За това ще седнем и ще поговорим.
Ще разбера какво ви е нужно, вие ще ме опознаете...
Точно така. Но сега времето ме притиска.
Разбира се. Заета сте. Тук сме да помагаме.
Имаме пациент с травма и аз...
Разбира се. Чуйте ме, и преди съм работила с лекари, много пъти.
Знам процедурата.
Какво ще кажете ако почакам в коридора, докато имате отново време?
Страхотно. Ще ви намеря.
Добре.
Кой беше това?
Новата детегледачка, надявам се.
Наела си детегледачка?
Трябваше. Дерек напусна.
Какво?
Все още не знаем колко са... - Мередит?
Но бъдете подготвени за поне 20 пострадали,
повечето от тях деца.
Какво се е случило?
Жена е паднала от мост с колата си, с двете си деца.
Очевидци говорят, че жената е започнала да ускорява,
ударила е колона от автомобили,
рязко е завила надясно и е паднала от моста
във водата.
Полицията смята, че е умишлено.
Боже мой.
С децата си?
Да съдействаме на полицията
и да си свършим работата, става ли?
Боже, дали не е от онези откачени майки,
които се опитват да удавят децата си?
Може би тя се нуждае от детегледачка.
Каква майка би го причинила на собствените си деца?
Защо някакси звучи по-зле, когато жена убива децата си?
Това е сексистко.
Жените са също толкова откачени и убийци както мъжете.
Има ли нещо, което искаш да ми кажеш?
Или голямото жури?
Млъквай. Просто отбелязвам.
Не е като да защитавам убиването на деца.
Здравей, д-р Кепнър.
Чухте д-р Хънт. Ще пристигнат най-малкото шест критични случая.
Защо вие двете стоите тук?
Права си. Съжалявам.
Казах на Джаксън за бебето.
Господи.
А аз стоях тук, крещейки за убиването на деца...
Защо не ми каза да млъкна?
Тя знае ли?
Не знам.
Не. Нали?
Имам предвид, че ако тя е знаела...
Ако разбереш, че твоето неродено бебе има фатална болест
ти няма да си на работа, нали?
Не.
Какво имаме?
10 годишно момиче, Миа Джеймс.
Беше в безсъзнание на мястото на инцидента.
Дълбоки рани по лицето.
Малкият й брат и майка им са точно зад нас.
Миа, аз съм д-р Хънт. Чуваш ли ме?
Къде е мама? Тя добре ли е?
Ще разберем възможно най-скоро. Нека да я вкараме вътре.
Паркър Джеймс, 5годишен.
Малки травми включващи лицеви разкъсвания
деформирана лява ръка, нормални жизнени показатели.
Къде е сестра ми?
Тя е вътре, Паркър. Държим те, разбра ли?
Това е Брук Джеймс. Потъналата шофьорка.
Беше затисната като пристигнахме.
Хипертонична е.
Това ли е шофьорката? - Да.
Да се размърдаме, хайде.
Полицията иска да я разпита
но им казах, че няма начин в нейното състояние.
Казаха ли какво е станало? Откачила ли е?
Може да е изпуснала крака си върху педала на газта.
Не го знаем.
Знаем, че кръвното й е ниско, кръвната захар също и... има
свободна течност в стомаха.
Твърде е нестабилна за скенер.
Нека веднага я качим горе в операционната.
Хънт. Шофьорката е зле. Качваме я горе.
Ще кажа да подготвят операционната.
Търся жена ми и децата ми.
Брук Джеймс, децата са Миа и...
Паркър, нали?
Казаха ми, че някаква жена е ударила колата им
и са паднали от моста?
Г-н Джеймс, жена ви е на път към операционната.
В момента лекуваме децата ви.
Жена ви е шофирала.
Тя е скочила от моста.
Какво?
Не. Това е лудост.
Сър.
Не, тя не би го направила. Това е лудост.
Г-н Джеймс може ли да дойдете с нас? - Извинете ме.
Тя не би го направила. - Бихте ли дошли с нас?
Г-н Джеймс... благодаря ви, сър.
Тя никога не би го направила. Това е лъжа!
Тук съм. Идваме горе.
Ще поискам още снимки,
3D визуализации, за да мога да разбера повеча за този тумор.
Ще ми трябват изготвени размери и траектории.
Кога ще мога да разговарям с предишните й лекари?
Веднага след като разговарям д-р Хърман.
Чудесно. Кога ще го направиш?
Няма да е лесно. Като да скочиш от скала.
Откраднах медицинските картони.
Наруших закона хиляди пъти.
Не е скок от скала. Това си е затвор.
Прекалено хубава съм за затвора.
Аризона, ти и спасяваш живота.
Аз й спасявам живота, но ти го правиш възможно.
Щом й кажеш, щом го осъзнае
тя... тя ще го приеме.
И ще бъде щастлива.
В крайна сметка, ще се развълнува.
Искаш аз да й кажа?
Не. Аз трябва да го направя.
Просто трябва да реша, кога и как.
Как и кога.
Това е моят тумор.
Това е моят тумор!
Откъде го взехте и защо го имате?!
Показала си моя тумор на други лекари
без мое позволение...
Аз трябваше да разбера...
Нямаш никакво право. Ти си ги откраднала.
Трябваше.
Знаеш ли колко закона нарушаваш в момента?
Ти не ми казваше нищо!
Аз мога да премахна тумора.
Не знам, кой те е преглеждал.
Сигурна съм, че те са страхотни.
Сигурна съм, че те са най-добрите в тяхната област.
Но мога да ти кажа, че нямат въображение.
Нямат смелост.
Твоят тумор е умен.
Брилянтен е.
Но аз също. Мога да го победя.
И ще го победя.
Имам операция.
Шефе, искам да знаеш,
че Кепнър днес няма да дойде.
Имаме някой новини...
Ейприл е тук.
Чакай. Какво?
Да. Тя е тук от сутринта.
Отива горе в операционната.
Всичко наред ли е?
Да, да. Благодаря ти.
Знаеш ли какво? Не.
Всъщност, искам сега да я изкараш от операционната.
Ейвъри, не мога...
Не, виж. Тя не бива да оперира.
Дори не биваше да е на работа днес,
определено не трябва да оперира.
Искам да ми повярваш, щом ти го казвам.
Кели, още подложки? Мисля че виждам къде е раната.
Заемам се.
Оуен?
Грей. Кепнър. Как върви?
Голяма каша е, но всичко е под контрол.
Ейприл, трябва да напуснеш.
Аз ще го поема.
Защо?
Просто... Аз ще поема.
Ейприл.
Добре съм. Можеш да тръгваш.
Всичко е наред. Ще те заместя.
Не.
Оуен?
Слушай, всичко е наред. Поемаме го.
Хайде, върви.
Проблем ли имаме?
Не.
Да, има... Джаксън.
Моят проблем е Джаксън, нали, Хънт?
Той се обърна към теб, сега ти знаеш
и реши, кое е най-доброто за мен.
Джаксън е долу и те чака.
Имам работа тук.
Ейприл...
Ще поема вместо теб.
Това заповед ли е? Това ли се случва?
Нареждаш ми, да напусна операционната си?
Моля те.
Тогава отговорът ми е не.
Тогава е заповед.
Това е заповед, Кепнър.
Хубаво.
Имаш големи неприятности.
Млъквай. Ти също. Ти искаше да изляза.
Има синини, повърхностно е, няма нужда от операция.
Имали сте тежка разходка, а?
Беше страхотно.
Колата ни удари.
И тогава те полетяха от моста във водата.
Тогава всички останали коли
започнаха да се блъскат една в друга!
Беше като "Grand Theft Auto"!
Кучи син. Татко ще откачи, като види колата.
Езикът ти...
Къде е баща ти? - Не можеш да кажеш на баща ми.
Да, защото ще те пребие до смърт.
Затвори си устата, задник.
Ти си задник.
Искаше да си готин
но си скапан шофьор и мустакът ти е скапан.
Чакай. Ти ли караше?
На колко години си?
18.
Да, а аз съм на 25, задник.
Ей...
Каналът изглежда разрязан.
Какво мислиш, травма на Уипъл?
Така изглежда...
Какво стана с теб и Кепнър?
Нищо.
Е, по-добре ако имаше нещо.
Изрита я от собствената й операция.
Тя дори не трябваше да е в операционната.
Има... лични проблеми.
Всички имаме проблеми. Съпругът ми ме напусна. Аз съм тук.
Почакай. Какво?
Мислех, че ти е пратил и-мейл.
Отиде във Вашингтон.
Кога стана това?
Снощи.
Искаш да ме изхвърлиш?
Да отида да си направя маникюр, да си поплача хубаво?
Виж, Джаксън не ми каза какво става
просто че...
Значи нейният съпруг ти каза да направиш нещо
и това е достатъчно... - Добре, става дума за бебето им.
Лошо е.
И тогава майка ти започна да кара по-бързо.
Тя каза ли нещо?
Тя... тя ни каза да млъкнем.
Тя е казала това?
Не го е казала никога.
Дори не вдигахме шум.
И тогава започнахме да удряме другите коли
и после паднахме във водата,
а пожарникарят ме измъкна от нея.
О, Господи.
Ти каза, че "млъкни" е лоша дума.
Ти каза...
Не, всичко е наред. Ти си добре.
Истина е, Паркър. Ти си късметлия.
Трябва ти само малка шина на китката,
но това е всичко.
Добре.
Дъщеря ви все още е замаяна.
Просто трябва да зашием разкъсването по лицето й.
И може да си ходи. - Да. Разбира се.
Моля ви, направете каквото трябва.
Д-р Ейвъри, може ли за момент?
Извинете ме.
Секунда.
Ей, добре ли си?
Ще видя някой да ме замести и може да се приберем вкъщи...
Какво става с теб?
Позволяваш на ченге да разпитва 5-годишно дете?
Те трябваше да разберат...
Тези две деца почти бяха убити от майка си.
Те... те са ужасени.
Добре. Успокой се. - Те са в шок.
Чуй ме, чуй ме, мисля, че ти всъщност си в шок.
Те дори не трябва да бъдат тук. Изкарай ги от тук.
Някуде в безопасност. Нека ги приемат.
Добре. Нека просто да се приберем вкъщи.
Виждал ли си хората вътре?!
Какво е направила тази жена?!
Знам и има достатъчно хора,
които могат да се погрижат за тях, нали?
Нуждаеш се от...
Трябва да бъда в операционната.
Но изглежда, че днес решаваш всичко вместо мен.
Опитвам се да ти помогна.
Е да, но не помагаш.
Отиваш при Оуен и решавате и двамата
кое е най-добре за малката госпожичка,
сякаш съм някакъв безпомощен идиот
и след това изведнъж се оказвам извън операционната ми?
Това не помага!
Защо не ми кажеш какво е тогава?
Говори с мен, вместо да бягаш.
От какво се нуждаеш? Какво да направя? Как се чувстваш?
Кажи ми нещо.... все едно какво. Кажи нещо. Говори с мен.
Опитвам се да ти помогна. Това е всичко, което се опитвам да направя.
Добре.
Искаш да помогнеш? - Да
Заведи семейството някъде
и заший лицето на момиченцето.
Всичко наред ли е?
Не.
Нищо не е наред.
Нуждаем се от имената на родителите ви.
Те трябва да знаят, че сте тук и че сте в безопасност.
Просто го преглътни.
Не каза и дума.
Като каменна стена си.
Рентгена показва месентерично засядане
и удебеляване на стената на червата.
Може да е само месентрично нараняване
но изглежда и като разкъсване.
Ще вляза вътре и ще проверя първо с лапароскопа.
Не. Ела тук.
Не, трябва да влезем вътре,
да го отворим и да видим каквосе случва.
Лапароскопията не е стандартна процедура.
Може да пропуснеш перфорация на червата...
но аз се опитвам да спася детето
от голям белег и от дълго възстановяване.
Да, но ние не трябва да поемаме риска...
Защо продължаваш да повтаряш "ние" ?
Ти нищо не правиш. Той е дете.
Не ми казвай какво да правя и какво не...
ти си дете.
Аз съм хирург в педиатрията, а той е дете.
Решението е мое и ще направя лапароскопия.
Така ли ще бъде?
Да, така.
И може би докато го правя,
ти можеш да вземеш малкия му брат
и да потърсите родителите им.
Става ли?
Подгответе го.
Направо си каменна стена, Джак.
Разруши я!
Това може да предотврати тампонирането.
Една жена го губи и виж какви бели стават.
Контузия в гръдния кош с периодична аритмия
в шесто легло.
После можеш ли да погледнеш?
Момче или момиче?
Какво?
Още ли не сте разбрали?
Такава съм откачалка.
Не мисля, че бих издържала, без да го зная.
Ще ми се иска да имам списък с имена в главата ми.
Мисля, че това ще е най-трудната част...
избирането на име.
Шесто легло, консултация веднага, моля те.
Добре.
Търся Грег Джеймс. Още ли е тук?
Трябва да разговарям с теб.
Добре. Значи си разговаряла с Джаксън.
Добре ли си? Мога ли да направя нещо?
Видяла си нещо на видеозона ми.
Да.
Да, видяла си нещо и не ми каза.
А-аз знам. Не бях..
Бях точно там, в стаята.
Беше моето бебе, а ти не каза нищо.
Нищо.
Просто исках да съм сигурна преди да ти кажа.
Но нямаше проблеми да отидеш и да кажеш на другите.
Нямаше проблем да кажеш на Джаксън
преди дори да имах шанс да направя нещо.
Съжалявам.
Да си ти, от всички останали, да разбереш преди мен...
Съжалявам.
И така трябва да бъде.
Г-н Джеймс е горе. Децата му бяха приети.
Ало. Тук е операционна номер 1.
Казал ли е на Амилия? Предал ли й е случаите си?
Сигурна съм, че го е направил.
Дерек няма просто да остави пациентите си.
Пикапи.
Или жена му или децата му.
Просто не е за вярване.
Е, той го направи.
И какво, искаш да обвиниш някого?
Грешката е моя. Аз сгреших. Аз му казах да тръгва.
Д-р Грей, токсикологията й е готова.
Наркотици или алкохол? Антипсихотични? Антидепресанти?
Всичко е отрицателно.
По дяволите!
Какво търсиш?
Някакво обяснение.
Някой е подложил цялото й семейство в опасност,
а ти искаш да откриеш че е имало причина за това.
Искаш да повярваш, че е нямала никакъв избор.
Говорила ли си с Кристина?
Предполагам, разговаряте непрекъснато, особено сега.
Да, обикновено разговаряме по телефона всеки петък вечер, тукашно време.
При нея е събота сутрин, пийваме, подкрепяме се.
Е днес е петък. Ще й се обадиш ли?
Да, пропуснах... последните два пъти.
Защо?
Преди да си тръгне,
тя каза нещо за Дерек и мен
и... беше права.
А аз не искам тя да е права.
Добре, значи няма диабетици в семейството.
А настоящи заболявания или психични заболявания?
Питате ме дали жена ми е луда?
Не. Аз...аз...ние се опитваме да видим дали има нещо,
което да я е накарало да направи....
Да нарани децата ми? Нищо. Тя не.
Не мисля, че би го е направила.
Брук... имам предвид, че...
Тя е заета.
Изморена е и стресирана.
Забравя разни неща.
Много неща й се струпват
с вземането на децата от училище,
от уроци по цигулка и бейзбол...
И да е сигурна, че са щастливи.
А аз...
Работя прекалено много.
Не знам.
Аз...
Аз не познавам жена си.
Вече нищо не знам.
Оставих те сама за няколко минути.
Ще открия ли портмонето ми в джоба ти?
Извинявай, че го направих зад гърба ти.
Омаловажаваш го. Ти ме предаде.
Мислех, че мога да ти вярвам.
Шепърд е напълно убедена,
че може да го премахне напълно.
Тя е убедена...
Шепърд е единствена.
Ако има дори искрица надежда,
не искаш ли да го знаеш?
Робинс, можеш ли да посочиш най-ужасния
най-злия симптом на терминалния рак?
Това е надежда.
Връща се отново и си проправя път,
независимо колко пъти е отхвърляна.
От Мейо ми дадоха надежда при третата клинична фаза.
Не се получи.
От Нюйоркския университет се надяваха че радиохирургията ще успее.
Не успя.
И в Бароу имаше много големи надежди
за потенционална комбинация от химиотерапия и изрязване.
Не стана.
И всеки път като изчезне надеждата, части от теб също си отиват,
докато можеш само да намериш утеха
в единственото нещо, на което знаеш че можеш да разчиташ...
че това ще те убие.
Така че кажи на Шепърд, да задържи надеждата само за себе си.
Още по-добре, кажи й къде да си я завре.
Добре. Да започнем с анастомозата.
Да. 4-0 пролен.
Съпругът каза, че няма диабетици в семейството
Нещо друго?
Да.
Била е изтощена, забравяла разни неща, стресирана...
тичайки навсякъде, грижейки се за децата..
Не знам. Може би е превъртяла.
Да тичаш насам натам, да се грижиш за децата,
не ми звучи като майка, която иска да се самоубие,
по мое мнение.
Не виждам смисъла.
Кръвната й захар беше много ниска, когато дойде.
Майка ми винаги казваше
"Панкреасът е самоунищожителният бутон
на тялото."
Панкреасът й беше действително не наред.
А съпругът й каза, че е забравяла.
Обзалагам се, че има тумор на панкреаса.
Инсулинома.
Това би обяснило нейното безпокойство, объркване, хаотично поведение.
Това би обяснило всичко.
Да.
Трябва да се обадя на родителите ти, Джак.
Виж, уплашен си.
Мислиш, че си загазил.
Но повярвай ми,
колкото повече чакаш, толкова по-зле става.
Виж.
Точно сега родителите ти са изплашени,
чудят се къде си.
И стават все по-уплашени с всяка изминала минута.
Когато най-накрая те видят, ще са толкова облекчени..
Но...
Искам да кажа, целият този страх, трябва да отиде някъде
Целият този страх ще се превърне в нажежен до бяло гняв,
който ще те осъди да си в свят без видео игри завинаги.
Повярвай ми.
И аз имам малко момченце.
Няма да отстъпя.
Дай ми телефона си.
Аз съм на 7.
Би ли дала на седемгодишното си дете мобилен телефон?
Виж, опитвам се да ти помогна.
Ако не ме оставиш да ти помогна,
тогава ще трябва да се обадя на агенцията за закрила на децата.
Знаеш ли какво означава това?
Искаш да стане по трудния начин?
Тогава ще се обадя.
Прави каквото искаш да направиш.
Откраднах кола когато бях на 12.
Не минах и две пресечки.
Какво те спря?
Кофа за боклук.
Първия път, когато откраднах кола, счупих огледалото.
Първия път?
Втория път ми свърши горивото.
Третият ми се размина.
Четвъртия... Четвъртия?
Спукана гума.
Шегуваш ли се? - Не.
Имаше ли пети път?
Да, живях в нея.
По дяволите. - Какво стана?
Ципата прокърви силно много. Трябва да я отворим.
Мислех, че това се опитваме да избегнем.
Нямаме избор. Трябва да стигнем до там и то веднага.
Скалпел 10.
Скалпел 10!
Привършваш ли?
Имам две фрактури на тибията и фабулата
и I45 компресионна фрактура в 4то.
Добре. Почакай.
Добре. Ще броя до три
и след това ще го направя, става ли?
Добре.
Готов ли си? Да.
Едно... две...
Винаги е по-добре като не го очакваш.
Сложи му превръзка на рамото, ако обичаш.
Добре, Кепнър. Какво следва?
Вече ти казах, ако си ме слушала.
Какво става тук.
Добре съм.
Не, не си и го знам.
Защото съм царица да си прехвърлям личните гадости върху другите...
особено върху теб.
Така изглежда. Какво става?
Не искам да говоря за това.
И аз не искам да си го изкарваш на мен.
Не можеш да имаш бебе.
Моля?
И това е, което искаш.
Всичко, което искаш е да имаш бебе и да обичаш това бебе,
да се грижиш за него и да го отгледаш,
а тази жена, тази... жена
хвърля своите напълно здрави деца от моста.
Това не те ли вбесява?
Ейприл... - Просто казвам...
как така сега не крещиш за това, което е направила?
На децата си? На всички тези хора?!
Честно ли е това?
Ейприл! Ейприл.
Ейприл.
Добре.
Сега...
Пациентите чакат.
Дъщеря ми ще има ли белег до края на живота й?
Отне ми време.
Какъвто и белег да остане, ще е минимален
Всеки път, когато погледне в огледалото, ще го помни.
Децата ми....
Те изгубиха всичко.
Но имат вас.
Не знам...не съм сигурен колко добре е това.
Знаете ли, пропуснал съм го.
Знаете ли, аз...
Каквото и да ставаше...
С Брук...
Не го забелязвах.
Знаете ли, тревожиш се за всичко.
Но аз не бях подготвен за това.
Трябваше ли да очаквам, че ще се случи така?
Как бих могъл да съм подготвен за това?
Защо искаме да избегнем друг отвор?
Всеки разрез увеличава възможността
от скъсване на мембраните.
Именно.
Здрасти. Робинс?
Съжалявам, че ви прекъснах.
Исках да попитам дали може да се видим и да поговорим...
ти, аз и Ейприл.
Нейните ръце в момента са заети, докторе.
Разбира се. Почти приключихме тук.
Да, имах предвид след това. Но да е скоро, моля ви.
Аз само...
Имам нужда да съм подготвен... За каквото и да е.
Трябва да знаем всичко, което може да се направи.
Какво е, какво можем да направим.
Всичко.
Ще те намеря.
Добре.
Моите приятели... бебето с остеогенезис имперфекта.
Разбирам.
Наясно ли си какво да им кажеш?
Да, знам.
Само запомни, какво казах за надеждата.
Не го прави по-трудно за тях, отколкото вече е.
Можеш ли да вземеш това?
Робинс. - Приключих тук.
Робинс!
Те изследваха всяко парче?
Само ги наблюдавах.
Накарах ги да го направят отново.
Направих го. Няма доказателства за инсулинома.
Докарай ми видеозона. Туморът е вътре.
Не би трябвало да бъде.
Съпругът казва че е била стресирана и преуморена.
Звучи сякаш е била изправена пред нервен срив.
Звучи като майка, Оуен.
Къде е този видеозон?
Просто казвам,
хората имат всякакъв вид сривове...
Оуен. Млъкни.
Няма да намериш нищо.
Няма ли?
Дай ми ръката си.
Какво е това, точно там?
То е... то е малко
Усеща се като връх на карфица.
Точно така. Но е там. Знаех си, че е там.
Отлична работа, доктор Грей.
Едуардс, изтъркай си ръцете.
Добре.
Дай ми телефона си.
Нямам телефон.
Дай ми телефона си!
Не е мой. На Дилън е!
Това не е игра, Джак.
Брат ти е много тежко ранен.
Лежи отворен на операционната маса,
с двама лекари, правещи всичко възможно да спасят живота му!
Няма бутони за рестартиране.
Няма повторения.
Това не е игра.
Когато е свършено, е свършено. Наистина.
Той има нужда сега от родителите си!
Какво ще направиш?
Всичко е по моя вина.
Исках да отида до магазина за сладолед
и го помолих да ме закара до там.
Искам да си отида вкъщи.
Искам мама.
Трябва да се събуди скоро.
Тумор?
Доброкачествен, но секретира инсулин,
което води до значителни колебания в нивата на кръвната захар.
И това е било...
за умората, объркването, унесеността...
Инцидентът?
Бил е туморът.
Вече го няма.
Съжалявам.
Не биваше да си го помислям.
Нито за секунда.
Никога не трябваше и да си помисля, че би ги наранила.
Съжалявам.
Там е само четири часа през нощта.
Аз казах на Кристина да отиде.
Единственото нещо, което трябваше да направи.
Трябваше да отиде.
Ако беше останала, щеше да бъде по-зле.
Знам го.
Поздрави я от мен.
Робинс, никога не напускай операционната
по средата на операция. Никога!
Имаш го! Имаш шанс!
Може да е малък, рискован, но си е шанс.
Шанс, за който приятелите ми, биха дали всичко, за да го имат.
А ти го пренебрегваш, пропиляваш го.
Д-р Грей?
Още съм тук.
Лин... детегледачката?
О! Лин!
Съжалявам.
Още ли сте тук?
Да.
Всичко е наред.
Сега, кажете ми от какво имате нужда.
Аз...
Определено имам нужда от помощ за децата.
По-специфично?
Имам нужда...
От подкрепа.
Животът и работата ми са доста непредвидими.
Имам нужда от някого, който е наясно с това
и който може да бъде там, когато аз не мога,
и който разбира,че ако не мога да съм там,
е защото трябва да съм там, където съм.
Имам нужда от някого, който вярва в това
и го подкрепя.
Нуждая се от човек...
Който е вътре в нещата...
И който вярва в това.
И съжалявам. Съжалявам.
Знам...
Изглеждам като луда.
Аз... аз наистина не съм.
Но... просто имах такъв ден.
Не, не, не.
Всичко е наред.
Да поговорим.
Виждаш ли това? Линейната хипоинтензивност?
Това е гръбначно-мозъчна течност.
Това може да ми осигури чиста дисекция.
Ако остане една милиардна част от тумора
той ще се върне,
за това ще използвам всеки инструмент от кутията...
лазер, контрастно вещество, радиоактивни вещества.
Няма да спра, докато не унищожа напълно
всяка отделна клетка.
Шефе?
Какво мислиш?
Това е...
Сложно е и е рисковано.
Виждам тук три варианта.
Първи, Шепърд оперира и аз умирам на масата.
Втори, Шепърд оперира
и отрязва нещо, което не трябва
и се събуждам като зеленчук.
И трети... най-малко вероятен...
Шепърд оперира, отстранява цялостно тумора,
и се събуждам жива, безпроблемно.
Права ли съм?
Да.
Но както аз...
колко навътре е стигнал туморът,
преди да стане невъзможно да се отреже напълно?
Никол...
Трябва да го направим сега.
Докъде?
След като мине през очния апарат
и пробие хипоталамуса,
няма начин... Няма да го стигна.
Ако се образува съсирек или стане кръвоизлив...
много е рисковано.
Страхотно. Тогава ще чакаме.
И когато туморът започне да застрашава очния нерв
и се насочи към хипоталамуса, можеш да оперираш.
Това е опасен план.
Глупав план е. Но това е планът.
Ти получаваш тумора ми, ти получаваш знанията ми,
аз получавам живота си.
Всеки е щастлив.
Кога дойдоха родителите?
Преди няколко минути.
Чакам да видя дали ще прегърнат или ще напляскат това дете.
Ти си страхотна майка.
Какво те кара да го кажеш?
По цял ден ме предпазваш,
за да си уверен, че няма да оплескам нещо.
Гадост, правиш го от години.
Гадно е, досадно е, но...
е приятно.
Тък откраднал шоколадче преди няколко седмици.
А аз разбрах снощи.
Толкова се ядосах. Развиках му се.
Оказа се, че Бен вече го е накарал
да се върне в магазина и да плати за проклетото нещо.
Дори не го знаех.
Толкова съм заета в работата, че не бях там, за да...
Как да се грижа за детето си, като ме няма там?
Как? Как да го направя?
Откраднал съм доста неща.
Размина ми се.
Заведете я в интензивното и я проверявайте на всеки час.
Да, докторе.
Кой е следващия?
Това е.
Погледни таблото, бебчо.
Всички са били или приети, или изписани.
Не, имаше най-малкото 25 пациента там.
И ти се справи с всеки от тях.
Добре че беше тук долу.
Слушай...
Ти и аз имаме тук действителен шанс, нали?
Способни сме да го предвидим.
Трябва да разберем точно какво е
и да се подготвим.
Аз вече говорих с Аризона. Тя ще се присъедини.
Ще получим някакви отговори.
Аз вече имам отговорите.
Джаксън, прекарах цялата нощ в проучване.
Вадих случай след случай.
Да, правих същото нещо, това обаче са различни случаи.
Има четири вида остеогенезис имперфекта,
вариращи от поправими увреждания до фатален край.
Втори и трети вид са най-тежки.
Говоря за нашето бебе.
Както и аз.
Проучих моя видеозон.
В най-добрия случай...
нашето дете ще претърпи операция след операция.
В най-лошия... ще живее само няколко минути, след като се роди.
Аз не... Нямам нужда от отговори.
Днес имах нужда просто...
Да правя нещо
да лекувам неща, които мога, да помагам на хора, на които мога.
Най-малкото, да се справя с вредите,
които тази лунатичка е причинила на децата си
и на всички тези хора.
Тя е имала тумор.
Оказа се, че е имала инсулинома.
Причинявала е мозъчни отклонения. Хънт ми разказа всичко.
Не е искала да нарани никого.
Тя не...
не е могла да се контролира.
Защо?
Защо е трябвало да се случи това?
Защо Бог й дава деца, дава й семейство,
и позволява това...
Защо Бог е позволил това да се случи?
Не го разбирам!
Можеш да направиш всичко правилно, и това дори...
Защо?
Не знам.
Аз... аз не искам да ме прегръщаш,
защото ако ме прегърнеш, ще започна да плача
а аз не искам да започвам да плача.
Защото, ако се разплача, аз...
няма да мога да спра.
Никога няма да мога да спра.
Добре.
От каквото и да имаш нужда...
Тук съм.
Казах ли ти, че е момче?
Ще имаме момче.
Когато шокът отшуми...
Когато тялото може да приеме, че се е появила травма...
Когато изключи защитите си...
Пристигна ли?
Не. Аз съм на път...
Мередит?
Не искам повече да се караме.
Аз също.
Не искам да те няма.
Знам, че аз ти казах да се махнеш, но...
Имам предвид... това не сме ние.
Няма това да ни е краят, нали?
Не искам да е.
Опитвам се.
Аз също се опитвам.
Слушай, полетът ми закъснява с цял ден.
Все още съм на летището. Мога да си дойда вкъщи.
Плашещ момент.
Да се прибера ли?
Какво искаме да си обещаем?
Че ще ме обичаш, дори когато ме мразиш.
"Да се обичаме, дори когато се мразим."
Това е уязвимо.
Не. Отивай.
Мередит.
Знаеш... в най-добрия смисъл. Отивай.
И направи каквото трябва.
Можем да се справим. Хората го правят.
Без повече бягства.
Никой няма да си тръгне, каквото и да стане.
Да, хората го правят.
Добре.
Иди и направи каквото трябва.
Ще се справим с това.
Можем да го направим.
Добре.
Обади ми се, когато кацнеш.
И, Дерек?
Да?
Ще ми липсваш.
Ще се получи. Ще го направим.
Ще го направим.
Още ли си там?
Мередит?
Мер..
Мередит? Мередит, губя те.
Дерек?
Това... е... завинаги.
Подпиши.
Сега какво?
Сега ще целуна булката.
Шокиращият отговор ни предпази...
И е възможно да ни спаси.
- Synced and corrected by martythecrazy - - www.addic7ed.com -