Дълбоко в Кралския Трезор има статуя, наречена паладий.
Твърди се Атлантида никога няма да падне докато е зад в стените му.
Преди по-малко от час Паладият беше откраднат.
Ако войниците разберат за това, ще дезертират и градът ще падне.
Искаш да го намерим?
Трябва да продължим да се движим.
Те били заловени да дезертират от града.
Приготви мъжете. Ще атакуваме довечера.
Пускай.
Странно е, че предпочитат да умрат.
Трябваше да се предадат, когато имаха шанс.
Арианда е млада и неопитна.
Ще разбере грешката си съвсем скоро.
Милейди, Дион иска още подкрепления.
Тогава да изпратим дворцовата стража.
Но, това ще ви остави незащитена?
Ако града падне, ще падна с него. Дай заповедта!
Все още ли си мислиш че са прилепи? Не. Не.
Аз,също.
Накъде?
Няма значение, само да е по-далеч от това.
Със мен!
Трябва да се погрижим за раната ти.
Не мога да оставя хората си. Не си им от полза мъртъв.
Трябва да си почиваш.
Трябва да се върна в бойницата.
Ще ни трябват повече хора като теб ако преживеем това
Аз съм страхливец. Мислех си да те оставя и да спася себе си.
Но не го направи.
Нека боговете да бъдат с всички нас.
О, не. Трябва да се върнем.
Може би, ако останем тук, ще ни подмине, и ще ходи по пътя си.
Няма време. Трябва да върнем Паладиума в Атлантис.
Чудесно. Сега сме се запътили към него.
Слушай.
Не мога да чуя нищо...Именно.
Вероятно го загубихме. Или вероятно, то ще намери нас
Дръж го.
Съжалявам.
Какво беше това нещо?
Мисля че беше Циклоп. Уби ли го?
Почти със сигурност.
Има десетки тунели там. Никога няма да ни намери.
Следи ни. Трябва да го изпреварим.
Няма да стане. Не и докато носим Язон.
Мислиш, че трябва да го оставим?
Не! Аз също! Как не те е срам да предлагаш такова нещо.
Стои скрит. Ше видя дали мога да го подмамя далеч от теб.
Ами ако се провалиш?
Тогава ще умреш, знаейки че съм се провалил.
Херкулес.
Няма от какво да се страхуваш.
Превърна се в безпомощния, Родас.
Кой е Родас?
Слепият хлебар, от който крадем.
Мисля, че може да има повече от един.
Колхейците нападат стените.
Заведи ранените в цитаделата.
Спасявай се.
Колят всичко по пътя си.
Това е нашият град.
Няма да гледам, как пада в ръцете на тия диваци.
Стой близо. Довери се на инстинктите си.
Трябва да се движим по бързо! Какво става?
Преследват ни еднооки ядящи хора чудовища.
Еднооки чудовища?
Подушвате ли?
Свеж въздух.
Твърде стръмно е, за да се спуснем.
Или просто ше скочим.
Ако е плитко, ще се изпотрошим.
Някой трябва да провери, колко е дълбоко.
Дръж.
Какво има?
От кога не си спала?
Когато си затворя очите, мисля само какво ще стане,
ако Пацифея превземе града.
Може би трябва да си починеш.
Дион.
Какви са новините?
Барикадите издържат. Кохейтсите се оттеглят.
Това са добри новини, какво друго?
Платихме висока цена.
Има много жертви и ранени
и хората продължават да дезертират.
Тази нощ, ще нападнат отново.
Истината, моля!
Останахме твърде малко.
Ще ни пробият.
Хванахме няколко дезертьора.
Искате ли да дадем пример с тях,
който ще обезкуражи останалите да последват идеята им?
Не.
Не! Ако се превърна в тиранин, тогава за какво се борим?
Освободи ги.
И се убеди, че смъртта на Колчин ще бъде отплатена.
Да се надяваме, че ще ни отвърнат със същата учтивост.
Вярваш, че трябва да екзекутирам дезертьорите.
Не си такъв човек.
Отстъпиха към покрайнините на града.
Кога градът ще стане наш?
Трябва да се прегрупираме и да погребем мъртвите. Ще нападнем довечера.
Какво има?
Стори ми се, че е човек от миналото ми.
Кой?
Синът ми.
Чия беше идеята да върнем Паладиума?
Моя.
Трябва ... да го върнем в Атлантида.
Много години минаха, откакто те видях за последно.
Не бях сигурен дали ще се върна някога.
Сигурна съм, че присъствието ви успокоява кралицата.
Изглеждаш разтревожен. За кого се молиш?
Моля се за града, както всички.
Милорд, дори боговете не могат да ни опазят от собствената съвест.
Минос те подценяваше.
Но не позволявай грешката му да трови сърцето ти.
Боя се, че твърде късно.
В очите на боговете,
Никога не е късно.
Припадна. Падането отново отвори раната ти.
Свести се вече, а?
Благодаря ви, че не ме изоставихте.
Трябваше да го направим. Създаваш само проблеми.
Защо не го направи? - Твоята работа е да спасиш Атлантида,
изглежда нашата е да спасим теб.
Така че, помни кой е истинският герой.
Трябва да те излекувам.
Трябва да се върна в Атлантида.
Така каза и миналия път,
точно преди да припаднеш.
Глупости, твърде слаб си.
Няма да те послуша. Остави го да падне по очи.
Няма да издържи и десет крачки.
Осем, девет...
Десет...
.. 11, 12, 13, 14...
Подяволите, това момче.
Не ме гледай като идиот.
Благодаря.
Ще ни избиеш, още докато съм в разцвета на силите си.
Аз не те виждам, така.
Ама аз съм в разцвета си.
Сега е моето време.
Разцвета на живота ми.
Пожарите са унищожили бараките зад Свещения път.
На северната барикада, останаха само няколко човека.
В западните укрепления е още по лошо.
Дион, трябва ли да се предам.
Не мога да взема това решение.
Сарпедон?
Не мога да те посъветвам. Следвай сърцето си.
Все още вярвам в Язон.
Ще се бием.
Младото момиче което беше толкова наивно,
е станало мъдра кралица.
А, ако бъркам?
Хиляди ще умрат...
Не трябва да обвиняваш себе си.
Кого друг да обвиня?
Заклех се да защитавам Атлантида.
Градът е в пламъци и скоро ще падне.
Ако трябва да виня някого, това съм аз.
Защо го казваш?
Защото е истина.
Всички тези години в изгнание...
Пасифея дойде при мен и каза че мога да отмъстя на Минос.
Че мога да унищожа всичко, което е постигнал.
Имаше едно условие.
Да й помогна да открадне Паладиума.
Ти ме предаде.
Бях заслепен от желанието си за отмъщение. Наистина съжалявам.
Имах ти доверие.
Градът може и да падне, но ти няма да си жив да го видиш.
Ариадна... Стражи!
Заведете го в килията.
Хванахме още дезертьори при един от входовете на града.
По-малко от половината гарнизон остана.
Тогава довечера ще превземем града. - По волята на боговете.
Трябва да те питам нещо.
Какво ще правим с членовете на кралския двор.
Всеки, който ни се закълне във вярност ще бъде пощаден.
А, кралица Ариадна?
Трябва да изглежда, че е умряла докато се е опитвала да избяга.
Тя служи на Посейдон.
Точно за това не трябва да ме свързват с нейната смърт.
Хората трябва да вярват, че тяхната кралица е умряла
докато бяга от тях изоставяйки ги.
Ако не ти стиска да го направиш има много други, които ще се справят.
Ще бъде изпълнено.
Вече никога няма да ходя направо.
Ще залитам като градска пияница.
Ти си градска пияница.
Това беше излишно.
Какво е станало тук?
Колчини.
Армията трябва да бъде изхранена.
Села като това са лесна плячка.
Трябва да проверим за оцелели.
Няма да има.
Така правят колчините.
Не оставят мъж, жена или дете живи.
Трябва да се върнем в Атлантида.
Лорд Сарпедон иска да говори с вас.
Ваше величество.
Не можеш да ми кажеш нищо, което да ме накара да ти простя.
Не заслужавам и не търся вашата прошка.
Всичко, което искам е да получа шанс да изкупя вината си.
И вярваш, че това е възможно?
Може би...
А ако има начин да се подкопае духа на колчините?
Това може би е единствения начин да се спаси градът.
И какво се предполага, че трябва да направя?
Пасифея трябва да бъде убита.
Тя е заобиколена от цялата си армия.
Никой не е в състояние да се приближи за да я убие.
Един предател би могъл.
От къде да знам, че не искаш да се спасиш?
Нямам нужда да се изповядвам. Правя го защото разбрах,
че се бия на грешната страна.
Ако успееш ще те убият.
Така или иначе ще умра.
Нека взема Пацифея с мен.
Колко остава?
Трябва да стигнем града, преди здрач.
Стойте!
Хвърлете оръжията си!
Трябва да е колхейдски патрул. - Обградени сме.
Не може да им дадем паладиума.
Хвърлете оръжията си или ще умрете!
Джейсън нямаме избор!
Ако хвърли оръжията си, ще се приближат.
Може просто да имаме шанс.
Благодаря на боговете, вие сте атланци.
Вие кои те? - Аз съм Херкулес.
Атлантида падна ли? - Не още, но ще падне.
Нападат стените на града.
Въпрос на време е да превземат цитаделата.
Вие сте дезертьори?
Отказваме да умрем като няма шанс за победа.
Паладиума, вече не е в града.
Не исках да избягаме.
Колкото и да ме е срам, нищо не можете да направите.
Дори и ако Паладиумът се върне?
Как се казваш? - Мирас.
Ако се чустваш посрамен,
може би има начин да се поправиш.
Как? Сигурно сме загубили битката?
Това зависи от теб.
От всички вас!
Кохейдците мислят, че сте страхливци.
Последното което очакват от вас, е че ще се върнете
и ще се биете.
Изглежда, че кралица Ариадне ще се предаде.
Най сетне ще се сети.
Отведете, Лорд Сарпедон, до моята палатка.
Сарпедон.
Какво е чувството най - сетне да се завърнеш у дома.
Не беше това, което очаквах.
Твоята лоялност, ще бъде възнаградена.
Имаш ли свитък, за капитулацията на Ариадне?
Как е, Ариадне?
Горкото момиче,ще бъде смачкана от това да коленичи пред мен.
Сигурен съм, че ще е така.
Къде е кралският печат?
Не..!
Май си сменил, позицията си.
Ариадне, е много по-добра кралица, отколкото ти ще бъдеш.
Ще бъде кралица още малко.
Ваше величество.
Колхейдците, се канят да атакуват.
Изглежда лорд Сарпедон се е провалил.
Какво искате да направя, ваше Величество.
Не мога да ви заповядам да умрете.
Няма нужда.
Ще се бием до последен дъх.
Ще съм с вас до края.
Целият град е заобиколен.
Никога няма да преминем, през Колхейдците.
Ще доставя Паладиума, дори ако трябва да умра.
Никой няма да умира, най-малко ти.
Какво правят?
Разменят мъртвите, за да ги погребат.
Май ние ще трябва да умрем.
Някой от тези са още живи.
Искам да закарате труповете до стената.
Какво правиш? - Още усещам вонята на трупове.
Трябва да отидем в цитаделата.
Съжалявам, татко.
Язон...
Не можех да понеса мисълта, че няма да те видя повече.
Дадох ти дума че няма да те разочаровам.
Един паладиум, както поръча.
Всички в Атлнатида са ти задължени.
А аз повече от всички.
Боя се, че може да е твърде късно.
Мнозина дезертираха.
Точно както се разчу, че Паладиума не в града,
скоро ще се разчуе, че се е завърнал.
Трябва да им дадете надежда.
Аха, ето го.
Измамника.
Изглежда, щом всички вероятно ще умрем денс,
мога да ти простя.
Трябва да вървя.
Ще се моля за теб.
Надявам се, че боговете ще те чуят.
Имах мечта, че днес ще взема трона
и ето, че се се случва.
Кажи им да атакуват.
Мразя да чакам.
Защо не атакуват и да се свършва?
Скоро желанието ти ще се сбъдне.
Кралицата беше щастлива да те види.
Херкулес... - Какво?
Млъкни!
Къде е Мирас и дезертьорите?
Ще дойдат.
От къде знаеш?
Оптимист съм.
Математически, твоят оптимизъм е неоправдан.
Шансовете са, че ще ни изколят.
Стрелци!
Задръж...
Огън!
Още малко от това и ще бъдеш мъртъв оптимист.
Тая линия няма да издържи.
Трябва да убедим, кралицата да напусне града.
Задръж това.
Нямаме толкова време.
Какво имаш предвид? - Няма и помен от дезертьорите.
Ако не дойдат, Колхейдците ще превземат града.
Искаш да напусна града?
Ако те заловят ще те измъчват.
Ще тръгна, ако и ти тръгнеш.
Не мога. - Тогава и аз не мога.
Няма да напусна, когато хората най-много се нуждаят от мен.
Ще направя всичко възможно да те защитя.
Но не знам дали ще е достатъчно.
Достатъчно ми е, че ще опиташ.
Казах ти, че дезертьорите няма да се появят.
Веднъж страхливец, цял живот страхливец.
Не мисля, че искаш да се измъкнем от града.
Ще остана и ще се бия.
Тогава ще умрем заедно.
Това е успокояващо.
Не, не е.
Отстъпление.
Ще довършим в цитаделата. Да защитим кралицата.
Мирас. - Язон.
Дезертьорите се връшат.
След мен.
Вие се върнахте.
Не трябваше да тръгвам!
Джейсън?
Господарке! Трябва да тръгваме!
Ще се бием до последно!
Загубихме, трябва да тръгваме!
Защо изглеждаш толкова изненадан?
Спечелихме.
Толкова загубени животи.
Умряха биейки се това е което вярват.
Вярват в теб.
На теб трябва да благодарят.
Атлантида ти е задължена.
Дължа ти толкова много.
Нищо не ми дължи.
Какво не е наред?
Преди да умре, татко каза, че като стана кралица
ще трябва да жертвам най-скъпото си.
Сега разбирам какво е имал в предвид.
Не може да бъдем заедно...
...защото не си с кралска кръв.
Защо има значение?
Пацифея ще атакува отново.
И ние ще се защитим отново.
Само ако съм безмилостна като нея.
Доста хора ми казват,
че ако се омъжа за теб, благородниците ще обърнат срещу мен.
Много от тях и останаха верни.
Ще видят възможност и ще се обърнат срещу мен.
Най-важното е да служа и защитавам Атлантида.
Тогава можем да се обединим в това.
Ако няма друго.
Язон?
Съжалявам.
Какво искаш да знаеш?
Искам да поговоря с теб за някой.
Язон.
Видях нещо, което не мога да си обясня.
Какво е то?
Защо Пасифая пощади живота на Язон?
Уби свой човек да го зашити.
Защо и е да го прави?
Не знам какво си мисли, Пацифея.
Погледа на лицето и...
Ти си гадателка. Трябва да знаеш защо.
Боговете не ми показва всичко.
какво не ми казваш?
Не мога да ти помогна.
Тогава ще питам Джейсън.
Не! - Кажи ми или не ми оставяш друг избор.
Какво е тя за него?
Тя му е майка.
Трябва да знаеш че той не е като другите мъже.
Знаех че има нещо, но не това.
Като Пасифая и той е докоснат от боговете.
Джейсън не знае, нали? Не знае кой е.
Не. И не бива да разбира.
Какво казва за съдбата си... Истина ли е?
Атантида е изправена пред много опасности.
Само той може да ни спаси.
Боговете те избраха.
Избрали са ме?
За какво?
Трябва да защитаваш Джейсън, на всяка цена.
Не се проваляй.
Ще е по-лесно да го защитя, ако знае кой е.
Закълни ми се!
Закълни се...
че никога няма да му кажеш!
Ако е толкова важно имаш думата ми.
Виждала съм го.
Ако Джейсън научи истината...
ще му почерни сърцето.
Ще бъде завладян от омраза.
Ще бъде изгубен завинаги.
Трябва да се движим!
Пацифея и шепа колхейдци, успяха да пробият линийте ни.
Вярвам че са тръгнали към долината Калбахар.
Намерете я.
Няма къде да се скрие.
И,Дион...
И когато я откриете...
убийте я.
Ще спечеля сърцето на Атлантида.
Прекалено ли съм амбициозен?
Не съм сигурен, че една принцеса може да е амбициозна.