Ваше величество...Тера е атакуван.
Изглежда Пасифеа е научила за смъртта на краля.
Значи сме във война.
Лорд Сарпедон?
Кои сте вие? Няма да ви нараним.
Кралица Ариадна ни изпрати да те съпроводим до Атлантида. Тера падна.
Ако ще бягаме, трябва да тръгваме веднага.
Това е лудост!
Херкулес!
Питагор!
Трябва да се отправим към северната порта.
Не! Не!
Не може да спасим всички.
Трябва да опитаме. Към долината Хирос. Ще се срещнем там.
Язон, Това момче е само неприятности.
Чу го! Напред към долината!
Тичай!
Ако си приключил да се правиш на герой, трябва да се махаме от тук!
Спокойно.
Тера е наш. Атлантида няма да падне толкова лесно.
Стените й никога не са били разбивани.
Забравяш, че познавам града по-добро от всеки друг.
Какво те кара да мислиш, че ще успееш там където много други се провалиха?
В царския трезор има статуя наречена Паладий.
Казано е, че Атлантида няма да падне никога, докато това е зад стените й.
Ти вярваш ли, че това р истина?
Държах го в ръцете си.
Носи силата на боговете.
Тогава всеки опит да се превземе Атлантида е обречен.
Бъди сигурен, че хората ти са готови да ударят, когато времето настъпи.
Всичко ли е наред, господарю?
Изминаха много години от както напуснах Атландита
Не знаех дали някога ще се върна.
Лорд Сарпедон. Молитвите ми трябва да са чути.
Толкова съм облекчен/а, че сте в безопасност.
Благодарение на вас. Ако не бяхте пратили хората си...
delete
Тъжно ми е, че не се помирих
с краля преди да умре.
Каквото и да имало между вас, вече е минало.
Това са мрачни времена и ще се нужда я от съветите ти.
За мен ще е чест да служа на моята кралицата.
Сега кажи ми. Какви са новините от Тера?
Мъжете на Пасифея бяха безмилостни.
Нейното заточение я направи гладна за отмъщение.
Подготви се да изгубиш ризата от гърба си, панталоните и бельото си.
Да!
Обикновено ти си този, който губи ризата си от гърба,
Това ще е всичко.
Всичко е готово, Медея.
Eith' Hekate doie menos ifthimon ede
....
Спри!
Боговоте проговориха.
Нещо се е случило, за да ядосате така Посейдон.
Те са тук.
Ще усетите гневът на Посейдон. Има добра причина за това.
Преди по-малко от час Паладият беше откраднат.
Някой знае ли, че бил взет? Само присъстващите в стаята.
Пасифея настъпва към Атлантида, докато си говорим.
Ако армията разбере за това,
те ще дезертират и градът ще падне.
Искате да го намерим?
Не питам с леко сърце.
Но няма никой друг към когото мога да се обърна.
Армията на Колхида лагерува в долината на Икария.
Ако Паладият е някъде, това ще е там.
Тогава имате думата ми.
Няма да ви проваля.
Нека боговете са с теб.
Вярваш ли наистина, че Джейсън ще успее?
Никога не ме е провалял.
Греша ли ако мисля, че имаш чувства към него ?
Дори като младо момиче, винаги можех да кажа какво си мислиш.
Когато баща ми умря се заклех, че моят дълг към Атлантида ще
бъде преди всички, включително и пред и чувствата, които бих могла да имам.
В тези мрачни времена, всички сме принудени да правим трудни избори.
Съмнявам се крадецът да е вляза в палата без помощ от вътре.
Мислиш ли, че са имали съучастник?
Почти сигурно. Всеки в палата ще бъде разпитан.
Няма да толерирам предатели в двора си.
Съберете някои провизии. Ще тръгнем на зазоряване.
Къде отиваш?
Има нещо, което трябва да свърша.
Очаквах те.
Боговоте проговориха.
Началото на нова ера започва.
Време е.
Време за какво?
Направих най-доброто да те водя
но има и неща, които трябва да видиш сам.
Изчисти ума си от всичко.
Не се бори с това. Остави Кукеон да те измие.
Ще видиш през моите очи.
'Aw kluthi Phoib' hairmawn, theh-eh krairzmoo thespessioyo
'tairloss eh-ar horra-arn hotty tondy kewkyawna piawmen.'
Какво беше това ?
Това е съдбата, кояти ни очаква всички.
Миналата вечер, видяхме първите стъпки на този път.
Само ти можеш да го спреш това да се случи.
Как? Със сигурност това е не в силите на никого?
На никого, освен теб. Ти не си обикновен мъж.
Трябва да прегърнеш съдба си.
Soi kharin oid' Harpuia...
.. pathon hypo su tade werga.
Медея.
Бях започнала да се притеснявам. Направи ли всичко както планирахме?
Имаш Паладиума?
Когато аз го взех от нишата, земята се разтресе.
Никога ме съм виждала такава мощ.
Ти си принцеса на Колхида. Не трябва да се страхуваш от нищо.
Усеща нашата мощ.
Няма нищо, което да ни спре да превземем Атлантида сега.
Вярвам, ти беше доброволец да измъкнем
Паладиумът под носа на цялата армия на Колхида.
Арианда няма никого друг към когито да се обърне.
Очакваш от него да види смисъла
но ми се струва че любовта е напълно безсмислена.
Без значение колко пъти рискуваш живота си,
ти не си с кралса кръв.
Ти и Арианда няма да сте никога заедно.
И ако мислиш другояче си глупак,
и ще умреш от глупава смърт.
Това може би прозвуча малко сурово, отколкото исках.
Това е за нещо повече от Арианда. Трябва да направя това.
Защо мислиш така?
Откакто дойдох в Атлантида ми е казвано, че имам съдба,
цел.
за пръв път мисля, че я разбирам.
O thanate, psukhas tautas nun pempe thanonton tele pros Elusion
pedion kai peirata gaies.
Винаги съм му вярвала че е непобедим.
Както и той.
Когато бяхме деца скачахме в оборите на бика
и чакахме биковете да се обърнат към нас.
Минос беше винаги последният, който изскачаше навън.
Той си спомняше времето, което сте прекарали заедно с умиление.
Както и аз, но той ме изпрати в изгнание...
... болеше повече, отколкото мога да кажжа
Знам, че баща ми съжаляваше за решението си.
Вярваше, че планирам да го сваля, но ме прецени погрешно.
Аз бях винаги лоялен.
Той знаеше това.
Какво има?
Изглежда сме уловени съучастника на нарушителя.
Хванахме го с кръв по дрехите му.
Когато го запитахме се опита да избяга.
Замесен ли е някой оъ палата?
Отказва да каже.
Тогава трябва да го накараме да говори.
Колхидци!
Така, какъв е планът?
Планът за когато сме притиснати долу,заобиколени и значително превъзхождани чис
Да, планът.. Добре предполагам, че бихме могли да умрем ако останем в този ров ров
или ще се бием за живота си между дърветата Това е.
Ще броя до три. Едно, две..
Защо е винаги три? Това е много интересно.
Защо не четири или пет...?
Съжалявам.
Три!
Уау.
~ ОПС! ~ Опа, чакай, чакай!
Мисля, че конете ни може да са избягали.
Не, моля.
Вие клахте жени и деца и ни молиш за милост.
Принудиха ме да се бия. Умолявам ви. ... Убий го.
Той е невъоръжен.
Не мога да го убия хладнокръвно.
Вдигни меча.
Вдигни меча или умри като страхливец.
Вдигни го. Не мога, не искам.
Херкулес...
Не можем да екзекутираме невъоръжен мъж.
Ако го пуснеш може да застраши цялата мисия.
Логиката диктува за го убием.
Ще трябва ти да го направиш, защото аз не искам.
Много добре.
Моля, не, не, Моля, умолявам ви. Недейте.
Причина го изисква.
Няма да се бия за Колхида отново, кълна се, кълна се в живота си.
Има по-големи неща, изложени на риск от живота на един човек.
Моля, моля, моля...
Не, не мога да го направя.
Всичко е наред. Откъде си?
Тамос. Всичко, което искам е да си ида вкъщи.
Добре, тогава ще трябва да почнеш да вървиш.
Благодаря ви.Благодаря ви.
Ще бъде на твоя глава.
Пий.
Могат да ме измъчват както си искат.
Ще им кажа, какво ме питахте, нищо повече.
Ти си лоялен и ми служи добре.
Аз наистина съжалява, за това, което трябва да направя.
Не мога да си позволя да поема този риск. Не се бори.
Вярваш ли, че е истина?
Това, което каза за съдбата му?
Вярвам, че е по-бърз от всеки мъж, когото някога съм виждал.
Може да гледа Медуза, без да се превърнв в камък.
Каква е нашата част в това?
Изглежда, нашата съдба е да умрем,
следвайки го в самоубийствената му мисия.
Преди Джейсън да дойде в живота ни,
не бихме следвали никого за никоя мисия.
Беше борба да те изкарам от таверната.
Това е брадата лъжа.
Нима?
Не.
Прекарах живота си в таверните, твърдейки че съм герой.
Познавам истинските неща като ги видя.
Затова го следвам в тези нелепи мисии...
с надежда да стана мъжът, който претендирам че съм.
А ти защо го следваш?
Това би изглеждало напълно нелогично нещо да се прави.
Истината е, че...
ти и Джейсън сте единственото истинско семейство, което имам.
Обичам ви...
и двамата.
И, като за разумен човек, ме оставя съвсем объркан,
но го има. Правя го от любов.
Плачеш ли?
Да плача. Не ставай смешен. Влезе ми пепел в окото.
Не, имаш сълзи и в двете си очи...
Ти цялата нощ ли ще ме държиш буден с приказките си,
или ще ме оставиш малко да поспя.
Затвирникът беше намерен мъртъв в килията си.
Изглежда охраната е била твърде твърда.
Признал ли е нещо преди да умре?
Съвсем малко.
Има нещо, което не ми казваш.
Каза на хората, че Паладиумът вече не в града.
Войниците ти са лоялни,
но не вярвам, че ще го запазат това за себе си.
Ще бъде само въпрос на време, преди да тръгне мълвата.
Ако Дион е прав, колхидкста армия
би трябвало да е на лагер от другата страна на онези планини.
Има хиляди от тях.
Десетки от хиляди.
И някъде между тях е Паладиумът.
Бих казал, че шансовете ни за успех са слаби... до невъзможни.
Наистина ли? По-висока от това?
Винаги казвам, не е никога твърде късно да се върнем и да побегнем като страхли
Ще върви под прикритието на здрача.
Ах!
Там.
Правилно...
Пасифея не иска да изпуска Паладиумът от поглед.
Трябва да е в нейната палатка.
Добър вечер.
Ах! Ъх!
Гледай.
Аргх...
Питагорас!
Да вървим.
Дръжте ги!
Мисля, че ги изгубихме,
Върви, ще те настигна.
Ние никога няма да минем през тях.
Но можем да минем над тях.
Хайде.
Къде отиваме?
Явно отиваме над тях.
Над тях?
Ние бихме могли и да паднем върху мечове си, защото това е самоубийство.
Е, това наистина беше скоро вълнуващо.
Това ли го наричат? (!)
Не биха били далеч зад нас.
Ние никога няма да ги изпреварим пеш.
Тръгни към скалите.
Пътеките ще бъдат твърде стръмни за конете им.
Пантери. Вземете вашите хора напред.
Йе, хайде!
Аргх!
Другите няма да бъдат далеч назад. Ние трябва да продължим да се движим.
Не, Джейсън !
Ти?
Йе!
Нгх...
Казах, казах, че не трябваше да го пуснем да си върви,
но никой не ме слуша и това е резултатът
Херкулес.
Колко, колко лошо е?
Не мога да кажа, докато не извадя стрелата.
Боя се, че това ще боли.
Как е, как изглежда?
Трябва да го съблечем.
Не, не...
Няма време. Само вземи Паладиумът и върви.
Няма да те оставим.
Обещах на Ариадна.
По-скоро бих умрял, отколкото да я подведа.
Не искам да те оставя да умреш и това ще е краят на това.
Губи твърде много кръв.
Трябва да превържа раната по-силно.
Прав си. Това е безнадежно.
Ние никога няма да му избягаме.
Там. Тази пещера.
Ако можем да влезем вътре без да ни видят,
биха могли да ни пропуснат.
Ъх...
Изглежда ни свърши късметът.
Не е необходимо...
Само се надявам, че е достатъчно силно.
Има само един начин да разберем.
Каквото и да правиш не гледай надолу.
Ох, не
Какво?
Току-шо погледнах надолу.
Повече!
Трябва да видим раната му.
Те са се приютили в пещерата. Те са в капан.
Трябва да се уверим в това.
Гая теа..
Уведоми лагера.
Настъпваме към Атлантида.
Е, няма да се измъкнем този път.
Как е той?
Трябва да спрем кървенето.
Виж дали можеш да намериш някакви дърва да запалим огън.
Дион? Какво ново?
Колхидската армия прекоси реката при Нестос.
Ще стигнат града до падането на нощта.
Благодаря, Дион.
Спрях кървенето засега.
Тогава трябва да намерим път вън от тук.
Какво беше това?
Сигурен съм, че само прилепи.
Мразя прилепи.
Генералите вярват, че броя на кохидците е над 40 000.
Без Паладиумът се боя, че градът ще падне.
Вярваш, че трябва да се преда,?
Пасифея не е варварка.
Те ще предложи безопасно преминаване за себе си членовете на двора.
Мислите, че се боя за моя живот?
Колко ще умрат под заповедите на Пасифея?
Няма да оставя моите хора да страдат под нейната тирания
Войниците знаят, че Паладиумът го няма.
Те бягат на тълпи.
Докато има войници ненапуснали, аз ще остана с тях.
Аз все още имам вяра в Джейсън.
Те били заловени да дезертират от града.
Кажи ми.
Защо дезертирахте?
Вероятно сте загубили вяра в кралицата ви?
Не!
Лоялен войник не бяга в навечерието на битка.
Атлантида е обречена.
Защо мислиш така?
Истината...
и животът ви ще бъде пощаден. Имате думата ми.
Паладиумът беше откраднат.
Без него...
Атлантида ще падне.
Боговете проговориха.
Освободете ги.
Нека се знае ще има безопасно преминаване
За всички онези, които искат да ни следват.
Лорд Дарпедон ни служи добре.
Приготви мъжете.
Ще атакуваме довечера.
Ах, това е безнадежно. Тунелите продължават с мили.
Колхидската армия настъпва към Атлантида.
Трябва да продължим.
Това не звучи като прилепи.
Мечтаех за този ден, ще превзема трона
Вдигни се !
и сега най-накрая идва.
Вероятно го загубихме.
Или вероятно, то ще намери нас.