Следващия вторникт е 25-ти Април
година след пристигането в Галиполи.
Година? Вече?
Някак си, не мисля, че ще победим германците по-бързо
ако не се влюбиш в г-н Дули.
Любов? Не си вждала Хари в продължение на няколко седмици.
Ти дори не знаеш дали е той е жив.
Г-н Дули го няма.
Той беше избран за обучение на офицерите.
Олив! Получих телеграма от Хари.
Той ще премине през Руан. Ще видя Хари днес.
Успех и на теб, скъпа.
Напускам 1-ва австралийска базова болница.
Главната старша сестра на АИС си взима почивка за Австралия.
Ще ни липсваш.
Ще се върна.
Виждаш ли, отивам да работя като доброволец.
- Пат! - Фронтовият лазарет.
Има един такъв доста близо до Троа Арбр.
Пази се. - Имаше битка при Фромел.
Хари беше убит.
Форцепс за артерията.
- Свърши ли вече? - Идвам, капитане.
О, Боже.
Съ-съжалявам. Ще упоя вашият пациент сега.
Бро...брой ми.
Едно, д-две...
О, Господи!
Толкова...толкова съжалявам.
Няма време да стигне до тоалетните.
Подготви се да го събудиш бързо веднага след като приключа.
- Почти сме готови. - Ох...
Сестра, вие ще трябва да довършите анестезията.
- Хлороформа е там. - Но аз-аз не знам...
Пациента ми е в хиповолемичен шок. Тя трябва да е готова да го упои.
- Донеси ми 1/10 стрихнин. - Г-н Купър може да направи това.
Далакът на това момче е разкъсан. Ако не го извадя той ще умре.
Давай.
И ми донеси етер докато си там.
- Да, сър. - Купър, ела тук.
- Да, майоре. - Ще го оправим бързо.
- Ами ако му дам твърде много? - По няколко капки.
- Здравей. - Приключи ли?
Просто се успокой. Ние ще бъдем с теб през цялото време.
Можеш ли да броиш с мен до 50?
- Още превръзки. - Едно...
- Капвам. - ...две, три...
- Това е. Продължавай. - ...четири...
Той си смени цвета, капитане.
Мисля, че ще...
...повърне.
Хайде, сестро.
Точно така.
- Той е готов за операция. - Много добре, сестро.
- Готов ли е стрихнина? - Да, майоре.
Направи го.
Направихме го. Спасихме го.
- Добре. - Хм.
И нашият е упоен.
Смяната ни свърши.
Сестра Рос Кинг?
Алис?
- Алис. - Да?
Може да отидем. Денят когато сестрите са тук
"Синът, който сте отгледали беше мил, внимателен
"и много смел.
"Не съм чувала за батальона му, но всеки ден се моля,
"че тази ужасна новина ще бъде опровергана."
Добро утро.
Как беше смяната ти?
Пиша на майката на Хари.
Да я уведомя за всички новини, които науча.
Не би ли трябвало вече да е информирана?
Няма потвърждение.
Той може да е все още жив.
Но някой всъщност не е ли видял какво се случва?
Един сержант го е видял да пада, но не е имало потвърждение.
Няма запис, че тялото му е било намерено.
Той не е в немският...
Не е в списъка им.
О, скъсала си чорапогащника си.
- Имам един резервен вътре. - Идваш ли за закуска?
- Ето я и нея! - Истина ли е?
Поставила си пациент под упойка?
О! Бяхме много малко.
И капитан Мууни ми говореше през цялото време...
Но все пак си го направила? Направила си анестезия?
- Да. - Какъв вид? Местна?
- Обща? - Ъм, всъщност, да.
Мм, беше обща упойка.
Представи си ако му беше дала твърде много и той...
- Искам да кажа, как мина операцята? - Пациента оцеля ли?
О...Кръмбс. Не знам.
Изглежда ще разберете.
- Сестра Стийл. - Здравейте, капитане.
Хмм?
Относно случилото се в операционната тази сутрин,
Майор Спрингър и аз се съгласихме,
че вие свършихте страхотно добра работа.
Наистина, ако не бяхте вие да се намесите, както го сторихте,
запазвайки хладнокръвие, смея да кажа,
че щяхме да изгубим единият или и двамата пациенти.
З-значи пациента, който аз поставих под упойка е още жив?
- Възстановява се много добре. - О!
Само ако имахме по една като вас
във всяка операционна на фронта,
бихме имали шанс да се преборим.
Ти!
Овесената каша изглежда добре.
Готвачите ни са много добри.
Имам нещо за теб. Алис.
Не е нещо особено, а и знам, че с лейтенант Мофит
не бяхте женени... - Бяхме сгодени.
Е, просто мислех колко трудно трябва да е това за теб и...
Ами, може би можеш да го завържеш около шапката си
следващия път, когато излизаш.
Благодаря ти, но си твърде щедра.
- О, моля те. Настоявам. - Нямам време
за панделки и финтифлюшки - Аз просто...
Трябва да проверя пощата.
Още е малко докачлива.
Сержант, тези списъци, които публикуват в Австралия,
минават ли оттук първо? - Списъците с жертвите?
Не, те биват изпратени направо за вестниците у дома.
Този е от миналия месец. Имате ли по-нови вестници?
Не, аз просто доставям пощата, скъпа.
- Всички ли са нахранени? - Повечето от тях спят.
Това линейка ли е?
Не чух тръбен сигнал. И отделението ни е пълно.
- Ами... - Внимателно, приятелче.
Имаме един, два, три, четири пациента,
които може да сложим в колички.
Не бих се тревожил за това, сестро.
Благодаря ви.
Ти си тук, а аз съм на смяна.
Е, почти приключи. Ще те покрия.
Хайде. Къш.
Какво правиш тук?
Счупих си очилата.
Така че говорих с полковника
вашият очен лекар тук да ги оправи.
Полковникът успя да ме уреди само до 12-та британска...
Така че ти подкупи шофьор да те закара дотук.
Патски!
- Как си счупи очилата? - О, просто стъпих върху тях.
Трябваше да хапнеш от нашият омлет с две яйца, който споделяме.
Компанията ще спечели войната.
Много мило от страна на Пит да ти позволи да доприпкаш при мен.
Аз винаги я покривам, когато Норм я посещава.
Норм е нейният любим.
Значи Пийт и Норм имат доста сериозна връзка?
Не бих я покривала, ако нямаха.
Не, разбира се, че не би.
Но, както казва приятелката ми Алис,
"Трябва да се възползваш от сладостите на живота когато можеш."
Някой много бърза.
Ммм.
Патски!
Не мога.
Всичко е наред, детко.
Може би мога да си взема малко свободно време следващите седмици.
Мислех си, Мога да те заведа до Блайти
За нас сестрите не е толкова лесно да си вземем свободно време.
И без това сме недостатъчно.
Фрицовете наистина ни харесват тази нощ.
Това е газът!
- Къде ти е маската? - Нямам.
Не. Не, не, не.
Не.
О!
Имам нужда от маска! Трябва ми маска! Имате ли противогазова маска!
Опитай в раздавочната! И влез вътре!
Хайде, Дуули. Хайде!
Оо! Имате ли повече?
Последната ми е. Но тук има сода.
- Благодаря. - Дръж това така.
- Бавни вдишвания. - Помогнете ми!
Ах!
- Господи. - Стой тук!
Тук, вътре!
- Помогнете ми! Не виждам! - Олив! Имам една тук!
Помощ!
- Не виждам. - Идвай.
От тук.
Седни, дръж главата си неподвижна.
Не виждам! Помощ!
- Не мърдай. - Помогнете ми! Помогнете ми!
Още сода.
Шш, шш, ще се оправиш.
- Не мърдай. Просто не мърдай. - Ще се оправиш.
- Вдишвай бавно и дълбоко. - Помогнете ми.
Знам, че щипе, но се опитай да не мърдаш. Ще ти мине.
Не е нещо, с което можеш да си небрежна.
Една капка в повече и убиваш пациента.
Недостатъчно упойка и той се събужда посред операцията.
Но има недостиг на анестизиолози,
и то не само в нашето отделение, по думите на капитан Мууни.
- Какво е това? - Обявили са
обучителна програма за медицински сестри-анестезиолози.
Може да подразни някои хора, но е добра инициатива.
Кит, това Викториански вестник ли е?
Да, но е от два месеца.
Има ли бъдещи медицински сестри-анестезиолози на тази маса?
Съжалявам.
- Хилда? - Не мисля, че съм подходяща.
Не това видях в операционната, сестро.
Алис?
О, не мисля, че съм подходяща за нови номерца.
Имам нужда от някой, който да следи грешките ми
Ще стигнем до маските на Шимелбуш по-късно.
Несъмнено на всички ви трябват няколко опита за да я поставите правилно.
- Но първо, сестра Стийл. - О.
Предстои ми да оперирам абсцес.
Какъв вид упойка бихте използвала?
Местна упойка - етил хлорид.
- Като използвам апарата на Ричардсън. - Правилно.
А за вътрешно-коремна хирургия?
Сестра...сестра Рос Кинг.
Хлороформ, като използвам отворено-капков метод на прилагане,
- последван от етер. - Точно така.
Освен ако пациента има ниско кръвно налягане
или други алергии,
в който случай по-добрият избор би бил
комбинация м/у азотен оксид и етил хлорид.
Много изчерпателно. Благодаря ви, сестро.
- Сега, не мога да акцентирам... - Не трябва да си толкова изненадана.
Способностите ми са съвсем непокътнати.
...и е известно, че се случват ужасни инциденти
когато пламъкът се държи твърде близо.
Надзърнах в столовата на сестрите. Не можах да те видя.
Създавам си врагове тук напоследък.
Имаш ли някакви новини?
Заповядай.
Алис, не мисля, че трябва да отлагаме.
Кое?
Да подготвим гроба на Хари.
Ка...какво искаш да кажеш?
Един от хората в неговия батальон ми каза,
че не са могли да достигнат до онези, които са паднали между линиите.
Да ти направя ли лимонов пунш?
Ах, а какво е станало с ранените?
Носачите на носилки не са ли ги прибирали?
Ами, в продължение на дни се виждаха ръце, които махат,
но беше невъзможно да се стигне до тях отвъд определено разстояние.
Значи ако не е бил доведен обратно на наша територия от нашите хора,
германците са го пленили.
Може да е бил взет за затворник.
Или погребан в масов гроб.
Сведенията са, че е бил убит по време на военни действия,
но никой не знае какво се е случило с тялото му.
Ако германците са го намерили, и той е бил мъртъв,
тогава защо името му не е в техният списък?
Ами, ако си е изгубил личната карта и влоговата книжка,
те ни биха знаели какво име да сложат в списъка на мъртвите си.
"Скъпа мис Дийкън, бих ви била ужасно благодарна
ако може да ми предадете всякаква информация, която откриете
относно смъртта на лейтенант Хари Лоури Мофит,
53-ти батальон.
За него има сведения, че е загинал по време на бойни действия,
но тъй като не съм информирана за мястото на погребението му,
нито получих някакви новини, че тялото му е било открито,
считам за вероятна не твърде радостната възможност
той да е бил взет за затворник отвъд германските фронтови линии.
Това е. Добре ли си?
Здравейте сестра Рос Кинг.
Добро утро, старша сестра Финли.
Тъкмо щях да започвам да подготвям пациенти за операциите.
Всъщност, момчето от легло 4 не е докоснало закуската си.
Би ли опитала?
Алис, знам, че ти е много трудно.
Искам да кажа, трябва да е било ужасяващо когато...
Аз по-добре...
Ще ми кажеш, ако имаш нужда от нещо, нали?
Готови ли сме да хапнем нещо, редник...Фостър?
Не съм гладен.
Това е нещо, което не чуваме много често.
Какъв е смисълът?
Не мога да се движа, мамка му, нали?
Момичето ми у дома няма да иска да се омъжи за мен.
Защо мислиш така?
Кой иска мъж, който не може да танцува?
Жената която го обича, въпреки това.
Хайде.
Само една хапка.
Една лъжица хероинова смес два пъти дневно
би трябвало да излекува настинката ти.
Утре искам да си вземеш почивен ден
докато все още можем да минем без теб.
Благодаря ви, старша сестро.
Нека бъдат три почивни дни.
- Съжалявам - Работиш
14 дни без прекъсване, Алис.
Трябва да те поддържам във форма.
Какво ще правя цели три дни?
- Един франк за яйца и картофки. - Виждаш ли защо настоях
ти и Норм да дойдете с нас?
Обичайното ли ще си вземем? Едно яйце? Две яйца?
Не, не. Аз..аз не съм гладен.
- Не искаш ли да бъдеш тук? - Не, не, разбира се, че искам.
Беше толкова решен да дойдем тук тази вечер.
- Аз... -Шш, шш, шш, шшш.
Шшт!
♪ Ключ към сърцето ми
♪ Обичам те.
♪ Не позволявай да ни разделят
♪ Обичам те.
♪ Винаги съм знаел,
♪ че ще бъдеш ти
♪ откакто чух веселият ти смях,
♪ копнея з твоето ирландско сърце.
♪ Ключ към сърцето ми
♪ Твоите погледи
♪ карат сърцето ми да казва
♪ "какви са шансовете"
♪ ела, бъди моя,
♪ Ела, изгради своя дом в сърцето ми. ♪
Олив Лилиан Кресуел Хейнс,
ще бъдеш ли моя съпруга?
Може ли да го кажеш пак?
- Ще се омъжиш ли за мен? - Да!
Да!
"Скъпа майко,
всички в къщи изглеждате толкова загрижени за мен,
така че си помислих, че е по-добре да се омъжа, все пак.
Пат писа да помоли баща ми и да разбере дали одобрява."
Мислиш ли, че твоите хора ще ме харесат, детко?
Всеки те харесва.
"Ние няма да се омъжим докато войната не свърши,
а това може да е след 20 години.
Ще му пишете, нали?
Не сме решили почти нищо,
освен да изчакаме войната да свърши.
Този омлет беше наистина страхотен.
Иска ми се да можех да си грабна малко, преди да го изядем.
Надявам се да си взема малко свободно време
и да ви видя всички скоро.
Обичам ви, Олив."
Винаги съм знаела, че пътя към сърцето на Олив
минава през стомаха й.
Добре ли си?
Трябва да се оженят, докато все още могат.
Годеница.
Ще се погрижа да го получи.
Какъв е адресът й?
Адреса на годеницата ти?
- К..Крайст... - Крайстчърч?
Кой квартал на Крайстчърч?
Редник Фостър.
Раните му.
Не можех да му направя изкуствено дишане.
Той беше със счупен гръбнак и белите му дробове бяха пълни с течност.
Нищо не можеше да направиш.
Сестри, може ли за малко внимание?
Следните сестри бяха избрани
да продължат с обучението си за анестезиолози
и след това ще бъдат разпределени по операционните.
Сестра Макнотън.
С резултат 94 от 100 точки. Поздравления.
Защо чете на глас резултатите, нещастника?
Сестра Рос Кинг, с резултат 9 от 100 точки.
- Браво. - Добра работа, Алис.
Наистина добра работа.
- Третата избрана сестра... - Провалила съм се.
-...с пълен набор точки 100 от 100 - Всичко е наред.
Искам да кажа, наистина ми харесва в отделенията.
Сестра Стийл.
Съжалявам. Какво каза той?
Да се надяваме, че ще имате по-стабилна ръка по време на операции.
Усещате ли това, редник?
Нищо не усетих. Свърши ли вече?
Почти.
Интересно е как по-слабите пациенти
имат нужда от повече упойка отколкото мускулестите пациенти.
Този твой пациент с рана на гърлото изглеждаше сложен случай.
Алис, германците ни изпратиха списък на военнопленниците.
Името на Хари го няма в него,
което значи, че все още не знаем къде е бил погребан.
Или, дали е бил погребан.
Мофит.
Ако не може да им каже името си,
тогава няма да го впишат в списъка на пленниците.
А неговото име все още не се е появило в никакъв списък на жертвите.
Не можеше ли да бъде категорично "не".
"Ние не можем да дадем позволението си." Буквалните им думи.
Хората в къщи не знаят как е тук.
С какви неща трябва да се сблъскваме тук.
И така, какво им каза за Пат?
Казах им, че ми е построил душ,
че истинското му име е Норвал
и че носи очила.
Какво е толкова смешно?
Не си помислила да им кажеш, че току-що е получил
лейтенантското си назначение?
Че е учил право в Мелбърнския университет?
Бих се омъжила за Пат, независимо дали има пари,
- или перспектива да ги спечели. - Да, Пат е чудесен.
Но всичко, което знаят родителите ти, е че тяхната възлюбена дъщеря
ще се обвърже във Франция
с късоглед занаятчия, на име Норвал.
У-ля-ля!
О, ама че съм тъпа!
- Имбецил! - О...
Пиши им отново и този път не им спестявай нищо за него.
Тези индийски гумени ръкавици биха ви спестили
- протъркването на ръцете, Майоре. - Твърде са обемисти за работата ми.
Мисля, че това е въпрос на мнение.
Колко пациента мислиш, че си упоила досега?
6-ма днес, значи общо 44-ма.
Мислила ли си да се прехвърлиш
във фронтови лазарет?
Страх те е да си по-близо до фронта?
Ъм...не. Не.
Не е това.
Войниците стигат до фронтовите лазарети
само за няколко часа.
Сестра от твоя калибър, би била много по-важна
- там, отколкото тук. - Готово, сър.
Да го направим, нали?
Скоро ще гониш 100 пациента.
Помисли ли пак да се присъединиш към фронтовият лазарет?
Мислих. Да.
Но...приятелките ми са тук.
Сестра Рос Кинг.
Тя е голяма късметлийка да има толкова отдадена приятелка.
Което ми напомня, видях една статия
в един от Викторианските вестници за лейтенант Мофит.
"Лейтенант Хари Лоури Мофит
загина като воин във Франция.
Писано е за нещастният човек,
който умира в болница.
Но има по-тъжно преживяване,
това на смелият герой, повален в часа на...
...часа на победата."
Целият му батальон е бил изтребен.
Знам какво си мислиш, но това не доказва нищо.
- Не си мисля... - Червеният Кръст все още разследва.
Не би трябвало да публикуват такива неща.
Охх!
За Бога! Искаш да си счупя врата ли?
Съжалявам, Алис. Знам, че това, което си преживяла трябва...
"Това, което съм преживяла"?
Защо всеки трябва да се отнася към болката ми в минало време?
И си оправи твоята страна от гардероба, докато си там.
Тази хижа е непоносима през повечето време.
Докторът идва. Дръж крака изправен.
Помогнете ми, моля ви!
Сестра Хейнс, този човек има нужда от чисти дрехи и топла напитка.
Тук вътре. Ти си наред.
Майоре, може ли да ми помогнете?
Колко бързо можем да го вкараме в операционната?
- Можете да го оставите. - Но той има кръвоизлив.
Дайте ми турникет и някой да ми помогне с този пациент.
Казах да се погрижите за пациента от легло 12.
Това спешен случай ли е?
Нашите заповеди сега са да съхраняваме боевата сила.
Ако се движат, говорят, излекувай ги.
Има нужда от тях обратно на фронта.
Но ако умират?
Заповедите ни са да се концентрираме в/у онези, които не умират.
Действайте.
Изгубих 6 души в отделението.
Ние изпратихме само трима обратно на фронта.
Всяка сестра, която струва, се стреми да работи
във фронтовият лазарет, но вместо да ги закърпваме,
и да ги изпращаме в обща болница...
Ние ги изпращаме в гробищата.
Тази проклета армия.
Напълно са се побъркали.
Това е войната. Какво можем да направим?
Болката ти увеличи ли се?
Не, сестро.
Това е просто тъжна песен.
- О, аз имам още записи. - Не.
Оставете я, моля ви.
Помага ми да си спомням.
- Дома? - Да, дома.
- Здравей, приятелю. - Така е добре. Благодаря.
Моята страна.
Откъде си?
Южен Куинсленд.
А вие?
Градът на Църквите, Аделаида.
Предполагам, че ви липсва.
Предполагам, че да.
Аз и приятелят ми грабнахме шанса
да дойдем тук и да се бием за Австралия.
Да ни платят за да видим света.
Просто не ми се струва правилно да се върна на фронта без него.
Той ми казваше, "Малко напред тук, леко назад там.
Винаги смърт.
Но не за нас."
Сестра.
- Какво има? Просто ми кажи. - Става дума за Пит.
- О, нещо е станало с Норм. - Не, става дума за съпруга на сестра й.
Бил е убит.
Никога не знаеш кога ще излезе твоя номер в тази игра.
Не.
"Скъпа майко, получих писмото ви,
в което ми казвате, че не искате да се сгодявам
и че ще бъдем бедни.
Пат си има работа, която го очаква обратно вкъщи.
Той е адвокат.
Всички мислят, че Пат е много добър.
Той е 2-ри лейтенант сега.
Толкова много от нас губят свои любими хора.
Наистина е така.
Никога не знаеш кога ще излезе твоя номер в тази игра.
Разбира се, ще изчакаме, ако това е вашето желание."
Те са по-скоро старомодни, това е.
Трябва да им се струва внезапно на моите родители в къщи.
Изпратих им твоя снимка.
О, чудесно, скоро ще разберат,
че нямам нито пари нито хубав вид.
Виж, хлапе, не мислиш ли, че трябва да се оженим скоро?
Това е...това е ужасно,
че зетят на Пит беше убит.
но поне сестра й ще получи вдовишка пенсия.
Мисля, че това е най-малката й грижа.
О, това не е нещо за присмех.
Ако нещо се случи с мен, ти няма да получиш и пени,
защото не сме женени.
Виж, това е 20-ти век, Олив.
Не ти трябва тяхното разрешение.
Трябва да изчезвам сега.
Обичам те, Ол. Не се ядосвай.
Аз също те обичам, Дуули.
Знам, че очакваш новини,
за това говорих с моя другар в Хорсфъри Роуд,
той работи в архивния отдел.
Казах му да потърси лейтенант Мофит.
Благодаря ти.
И писмо от Червения кръст.
"Сестра Рос Кинг,
"ние много съжаляваме да ви информираме,
"че името лейтенант Хари Мофит,
53-ти батальон, Австралийски Имперски Сили,
"се появи в немския списък със загинали,
"от 4 ноември 1916.
Това, което разбрахме,( е, че на 19-ти юли
неговото поделение е било в настъпление
и той се е изкачил в 5.40 вечерта,
"да атакува немските окопи.
"Лейтенант Мофит беше с полковник Норис,
"водейки батальона.
"Полковникът беше убит от снаряд,
"а лейтенант Мофит извика
"четерима мъже да го приберат.
веднага след като направи това,
"самият той беше прострелян в задната част на главата
"и падна мъртъв връз тялото на полковника.
"Трябва да е някаква утеха за вас да знаете,
"че той жертва живота си така смело
"в опит да възстанови..."
Списъка с починалите пристигна.
Хари беше в него.
Сестра Стиил.
Да, старша сестра?
Опасявам се, че имам лоши новини.
Знам. Отивам да видя сестра Рос Кинг сега.
Е, не мислех, че тя ще е толкова ядосана, колкото теб.
Главният хирург е отказал да одобри
назначаването на австралийски военни медсестри за анестезиоложка работа.
Ще работиш в травматологията
- до края на седмицата. - Ох.
Изглежа, че някои хора в армията
мислят, че е неподходяща работа за жена.
Ох.
Ами.
Предполагам, че си имат причини.
Можеш ли да кажеш на сестра Рос Кинг вместо мен?
- Да, - Е, за Бога, забави темпото!
Ще се пребиеш!
Алис.
Оох.
Ох! Виждали ли сте Алис?
- Нямаше я в столовата. - Може би е отишла да се разходи?
Въпреки, че в това студено време...
Алис!
Благодаря на небесата!
Оох!
Съжалявам, че те притесних.
Съжалявам.
Ти не си от Крайстчърч, нали?
Не, Окланд.
Няма да го използвам срещу теб, Хилда.
Все още не мога да открия годеницата на бедният Фостър.
Той каза Крайстчърч.
- Не ме попита къде живея. - Мислех, че си от Дънидин.
От там съм. Но имам братовчеди в Крайстчърч.
Ако се чувсташ замаян или припаднеш...
- Как е сега? - Добре, благодарв.
- Разпознах акцента ти. - И аз чух твоя.
- От кой остров си? - Южния.
- Ох! - Куинстаун.
Ах. Аз съм от Окланд.
Е, няма да използвам това срещу вас, сестро.
Защо не? Всеки друг го прави.
Как така нямаш един от онези натруфени баджове,
като останалите новозеландски сестри?
- Има баджове? - Всички сестри
В Новозеландската болница в Уискъс всички ги имат.
Ох, е, предполагам е, защото
аз отплавах с австралийскиа контингент.
- Е, все още си една от нас. - Да.
Да.
Аз съм новозеландка!
Това е духа!
Превозът ви е уреден, момчета.
Не са родителите ти, тогава кой?
Брат ми, леля ми и стария ми директор.
- Те ме игнорират. - Те те игнорират.
Кандидатствах за отпуска, Олив.
Веднага след като се измъкна ще се оженим.
Отивам си вкъщи.
Ще оставиш Норм тук?
Предстоят му 3 седмици отпуск.
Ще отидем в Англия и Шотландия.
Ще се откажеш от работата си заради три седмици с Норм в Шотландия?
Тези двамата вътре.
Олив, ела тук, моля те.
Нека те почистим.
Олив.
Огнестрелна рана в гърдите.
И белите дробове.
Повдигнете го. Дръжте го мирен. Дръжте го съвсем неподвижен.
Обездвижили сте го. Време е да оставим природата да си свърши работата.
Този може да го спасим.
- На другия край, сестра. - Видяла съм достатъчно рани в гърдите,
и тези от куршуми винаги зарастват по-добре от тези от шрапнели.
По-малък шанс за инфекция от чужди тела.
Сестра Хейнс, нашите заповеди са да...
Не ми пука за заповедите! Това е годеника ми.
И ако армията ме изрита затова, че съм го спасила, нека бъде така.
- Заведете го в палатката за рентген. - Разбрах.
Ако куршумът е преминал, ще изрежем раните
Дотогава, вършете си работата.
Може ли да ти проверя превръзката?
- Разбира се. - Не е твърде стегната, нали?
Не, добре е. Благодаря ви.
"Пат е ранен. Ще се омъжим въпреки това" Изпратете го.
- Старша сестра Финли. - Сестра Рос Кинг.
Благодаря ви за лекарството, старша сестра.
- Чувствам се много по-добре. - Радвам се да го чуя.
О, сестро.
Би ли предала тези на твоите Новозеландски съ-палатнички?
Ще ми спестиш разкарването.
- Толкова се радвам, че пристигнаха. - Значи ТИ ги поръча.
Накарах старша сестра Финли да пише на
Новозеландската главна старша сестра.
Доста усилия за един бадж.
Не съм съгласна. Удоволствие е да работя с вас Австралийките.
Но ние все пак фактически принадлежим на Новозеландската армия.
Какво е намислила?
- Старша сестра Уилсън! - Сестра Стийл.
- Колко хубаво да ви видя. - Върнахте се от Лондон?
Да. И съм доста доволна да се върна обратно тук.
Имаше ли нещо, с което можем да ти помогнем?
Да.
Ъм...
Както знаете, Главният хирург разпореди,
че австралийските медсестри няма да работят повече като анестезиолози.
Е, аз съм новозеландка.
За краткото време, в което работих като сестра-анестезиоложка,
поставих 130 пациента под упойка без никакви смъртни случаи.
Бих искала да бъда зачислена обратно в операционната, ако обичате.
Имаме ли подръка копие от разпоредбата?
Ах...
Ти си абсолютно права - Главния хирург
много конкретно заявява, че на австралийските сестри
им се забранява да работят като анестезиоложки.
Той не казва нищо за новозеландските сестри.
Предполагам, че зависи как ще го погледнеш.
Апарата на Шипуей го затопля
през тази колба с гореща вода.
Така запазва топлината на тялото.
Трябва да е отлично за продължителни операции.
Именно.
Добре дошла, сестра Стийл.
Как беше първата ти смяна отново като анестезиолог?
Натоварена и завладяваща.
Ако има едно добро нещо, което да излезе от тази война,
това е напредъка и технологията.
Днес се научих как да работя с апарата на Шипуей...
Съжалявам. Аз съм такъв самохвалко.
На теб дори не ти е позволено да го правиш повече.
Хилда.
Аз съм по-подходящва в отделенията така или иначе.
Всъщност започвам да се наслаждавам на това да бъда отново около хора.
Хора, които не са в безсъзнание.
В действителност,
един от канадските пациенти ми даде книгата си с поезия.
Годеницата на редник Фостър -
ул. Коб 24, Уулстън, Крайстчърч.
Куршума е преминал директно.
Просто трябваше да се справя с пораженията, които е нанесъл.
Къде мислиш, че ще бъде изпратен? Руан? Амиен?
Може би във Вимрьо.
От там, обратно в Англия, за да се възстановява.
И след това от Албиона обратно на фронта.
Не бих мислил така.
Знам, че омаловажи нещата, за да го вкараш в хирургията,
но все още е опасна рана.
Той няма да види битка отново.
Благодаря ви, майоре. Благодаря.
Готов си.
Знам, че обичаш да си измисляш извинения, за ме видиш,
но това е малко крайно.
- Трябва да ти кажа нещо. - Първо аз.
Ще се омъжа за теб, Пат Дуули,
и не ме интересува какво ще кажат родителите ми.
- Баща ти ми изпрати телеграма. - Какво казва?
Никога не си се съмнявала, нали?
- Оох! Аах! - Боли ли така?
Да.
Мелбърн или Аделаида?
Мелбърн.
Котки или кучета?
Не може ли да имаме и двете?
Искам черно-бяла котка
с по-малко бяло.
И фокс териер.
Ще ги кръстим Були и...
Омлет.
- Всичко това звучи прекрасно. - Ммм.
Има само още едно нещо, което трябва да направя преди да се прибера.
Знам, че Пат е добър в правенето на душове,
- но какво друго може да прави? - Той е ужасно умен.
Той е от Виктория и всичките му приятели казват,
че е бил най-уменият през годините си в мелбърнския университет.
Просто е страхотен. Винаги помага на другите хора.
И...той има един брат и една сестра...
Горката Хилда, има чудовище за съквартирант в мое лице.
Сигурно ти е писнало да те питат как се справяш, но...
Копнея за него през цялото време.
Нетърпимо е.
Чувствам се така, сякаш изгубих всичко.
Това, което Хари видя у теб, не си го изгубила.
Все още имаш бъдеще.
Не си изгубила всичко.
Това майор Приор ли е?
Кое е това птиче от Червения кръст?
Елси!
Ох...
Бях в 4-та болница в Рандуик, и беше само въпрос на време
преди армията да изпрати Сид обратно на война.
- Ммм. - Тогава чух, че Червения кръст
търсят медицински сестри за френските военни болници
така че подадох оставка от Австралийските медицински служби
и отплавах пет дни по-късно.
- Сега съм в Амиен. - Виждам, че от Червения кръст
не възразяват, че си омъжена.
Всичко, което искаха бяха мед. сестри, които говорят френски
и не се страхуват да си изцапат ръцете.
- Моля? - Тя каза, че френският ти е ужасен.
Как е капитан Кук?
Сега е майор Кук.
Той е в Англия, но ми каза, че ще е във Франция много скоро.
Още ли четеш "Рубаят"?
Все още не.
Въпреки, че един от пациентите ми ме запали по американската поезия
от една жена на име Елън Гейтс.
- Може ли да я прочета? - Аха.
" Аз няма да плача. Върни се! Върни се!
Нито ще избърша сълзите си,
Но докато залезите горят
И зората не закъснява,
Аз ще бъда самотна, ще ми липсват
Твоята ръка, твоят глас, усмивката ти, твоята целувка.
Не винаги ще бъде тази раздяла
Защото докато пътувам бавно
Аз също може да копнея за вечността
И да намеря твоя път
И така върша делото си и чакам
отварянето на външната врата."
Чувствам, че съм виждала някои от тези момчета три или повече пъти.
Те ще бъдат нищо повече от армия на парцалени кукли скоро.
И Великобритания иска шеста Австралийска дивизия.
Как можем да посрещнем това без военна повинност?
Говорят за друг референдум.
Нашите момчета вземат доза след доза, докато ги убият
а мошениците си седят у дома и говорят.
Алис, мисля, че трябва да се кандидатираме за доброволки
във фронтовият лазарет.
- Добре. - Мисля, че промяна
ще е добре и за двете ни...ох.
Олив не спря да говори за тези омлети.
Не смяташ ли, че трябва да опитаме един?
Страхотно.
По-добре да се връщам.
Ах, мис Уилсън.
- Проверка. - Пропуските.
- Наоколо трябва да има фрицове. - Поделението на Сид беше преместено.
Той беше разпределен във Фрикур.
Може ли да вземете няколко пътника до Фрикур?
Ще ви закарам, дами, чак до Берлин,
стига да имате пропуски.
Пропуски? Разбира се.
Армията може да премести Сид утре, Фрейзър.
Утре може да ни удари бомба.
Може да няма утре.
Ако чакаме, шанса ни да се доберем до Фрикур
ще ни се изплъзне.
Търся майор Сидни Кук.
Неговата рота е на фронта.
- Кога се очаква да се върнат? - Не трябваше ли да са вече тук?
Алис! Алис!