С всеки дъх, който поемаш,
освобождаваш връзките на миналото.
Защото не си своето минало.
Ти си своето настояще.
И си тук в настоящето.
Светът край теб изчезва.
Ти си вселена в себе си,
в унисон само със себе си.
Добре, Сабрина.
Много добре, Надя.
Рик?
Трябва ли очите ти да гледат дупето на Алисън или трябва да са затворени?
Няма никой друг.
Няма никой друг пред теб,
никой зад теб,
никой от лявата ти страна,
и никой от дясната.
Отлично, Нооми.
Намасте, Гуру Дутта.
♪ True Blood 7x03 Внимание, огън! Original Air Date on July 6, 2014
== sync, corrected by elderman == @elder_man
♪ When you came in the air went out ♪
♪ And every shadow filled up with doubt ♪
♪ I don't know who you think you are ♪
♪ But before the night is through ♪
♪ I want to do bad things with you ♪
♪ I'm the kind to sit up in his room ♪
♪ Heart sick and eyes filled up with blue ♪
♪ I don't know what you've done to me ♪
♪ But I know this much is true ♪
♪ I want to do bad things with you ♪
♪ Ow, ooh ♪
♪ I want to do real bad things with you. ♪
От кога?
Ерик?
Можеш ли да повториш въпроса?
Откога си болен?
Видях първите признаци миналия месец.
Когато ти беше в Санкт Петербург.
Не се прави на учуден.
Търсих те по цялата шибана планета.
Санкт шибан Петербург, Ерик?
Знаеш колко мразя руснаците.
Ами, не знаех, че ще дойдеш да ме търсиш.
Да, тогава защо продължи да се местиш?
(кискане)
Поздравления, Пам.
Надхитри ме.
Но само защото не съм добре.
Тара срещна истинската смърт.
Усетих го предната вечер, когато бях в Мароко.
Тя ми беше потомък, Ерик. Няма ли да кажеш нещо?
Игра ли на играта с кофите?
Играх.
Оо.
На мен ми харесва.
Какво ти има?
Ти си Ерик шибания Нортмън.
Ти не се предаваш. Ти се бориш.
Битката свърши, Пам.
Не може всичко това да е заради Силви.
Годрик, Нора...
и да, Силви също.
(говорене на френски)
Не.
(пъшкане)
Oui!
Нан: Браво, г-н Нортмън.
Коя, по дявоволите, си ти?
Канцлер Гейнсбъроу каза, че си бил висок.
И все пак съм впечатлена.
Ти си от властите.
(говори френски)
Има ли тук място, където да поговорим?
Неуспех при регистриране при местния шериф,
неуспех при плащане на данъците, неуспех...
Не те харесвам.
Това не е честно, г-це Де Бофорт.
Ако се бяхме срещнали при други обстоятелства,
мисля, че с Вас можехме да сме приятелки.
Мога да го видя. Какъв номер обувки носите?
Можехме да сме приятелки.
Обстоятелствата са такива, каквито са.
Били сте лоши момчета и момичета,
и сега е време да се промените.
Защото не може да сме и двете.
Ние или живеем скрити, или сме навън на открито.
Но не можем да останем много добре скрити
когато публично хапем, чукаме и смучем
дъщерята на винаря.
Ами, какво да кажа? По-приятно е на лунна светлина.
Тогава си вземете стая с прозорец
и нека луната свети в нея.
Явно и двамата сте чували за Йокономо Корпорейшън?
Японските фармацевти?
Точно така.
Властта и Йокономо Корп.
са се обединили в производството и предлагането на пазара
на напитка-заместител на човешка кръв.
Звучи вкусно.
Опитах я и сте прави.
Не е Силви, но върши работата.
С Истинска кръв, приобщаването ще стане реалност.
И всички заживели скучно и самоубийствено.
Престани с този чар.
Мнозина може да оценят усмивката ти,
но те уверявам, че Йокономо Корпорейшън няма.
Това е голям бизнес, големи пари,
и те няма да приемат не за отговор.
Нито пък Властта.
Моя работа е да се погрижа, че разбирате това.
Разбирам.
-Ерик? -Г-н Нортмън?
Иди се шибай.
Много добре.
Ще се погрижа всички заинтересувани да разберат отговора Ви.
(говори на френски)
(говорене на френски)
Тази жена беше от Властта, Ерик.
и ти току-що ѝ каза да ходи да се шиба.
Трябва да си заминем тази вечер.
Аз харесвам Франция.
Няма да си ходим.
Исусе Христе.
Вземи и нея ако трябва, но да си ходим.
Силви иска да завърши в университета.
Тя иска какво?
Тя следва история на изкуството.
И аз като теб съм голям фен на френската вагина, Ерик,
но слез на Земята.
Тя е просто човек.
Заедно сме от колко време, Пам?
81 години.
За тези 81 години,
някога провалял ли съм се да те пазя?
Не--
Ти си мой потомък.
Ти не се нагаждаш с г-ца Фланагън или Властта.
Ти се нагаждаш с мен.
Алсид: Хей, Сук?
Умирам от глад. Какво ще има за вечеря?
Хей, тези пържоли във фризера,
колко ще им трябва да се размразят?
Сук?
Хей?
Мамка му.
(души)
Мамка му, Суки.
Бил! Бил!
Знам, че е дошла тук! Мога да я помириша!
Върколаците са най-добрите преследвачи на планетата.
Прикрих следите ни, Суки. Алсид няма да ни намери.
Добре, хубаво.
Прекалено късно ли е да те разубедя?
(ръмжене)
Как така вече не можеш да ме почувстваш?
Мислех си, че веднъж като пия кръвта ти, е завинаги.
В онзи лагер, където нахраних всички онези вампири,
бях напълно източен, Суки.
Джесика и Джеймс може да са ме спасили чрез преливане,
но Бил Комптън, който съм днес,
няма нищо общо с Бил Комптън
чиято кръв тече във вените ти.
Значи, казваш, че вече си чист?
Че не си същия вампир,
който ми причини всички ужасни неща?
Не.
Трябва да живея със спомените
за това, което съм ти причинил вечно.
Не мога да се оневиня за никои от тях.
Хубаво.
Ако ще довършим този план,
то трябва да пиеш от моята кръв
иначе няма да мога да ти помогна.
Имам си гадже.
Уейд: Мислиш ли, че Роки е добре?
Да, Уейд, така мисля.
Мислиш ли, че мама е добре?
Наистина се надявам.
Мислиш ли, че ние ще сме добре?
Искаш ли да ти кажа една тайна?
Ти и аз...
ние се натискахме веднъж.
Щях... щях да си спомням нещо такова.
Не, наистина. Един вампир те заслепи, но го направихме, кълна се.
Наистина? Наистина се натискахме?
А-ха.
Това е най-добрата новина, която съм чул напоследък.
Джесика: Адилин!
-Джесика! -Анди: Татко идва, бебче!
-Вие двамата дойдохте заедно? -Да.
Не му казвай, че ние тъкмо щяхме да--
-Не се тревожи, няма. -Окей.
-Кой ти причини това? -Опитахме се да ги спрем.
но те ни взеха всички оръжия, амуниции, всичко.
-Кой беше? -Не знам, всички.
Целият град. Даже и Роки.
Не го вкарвай в беда.
Синко, ние всички сме в беда.
Чакай, след кого са тръгнали?
Те са след всеки и всичко, което е различно от тях.
-А-ха. -Вземи най-лесното,
най-ежедневното нещо, което правиш...
Тези хора-- тези хора просто
са седяли на вечеря със замразена пица.
Ами ако това е последното нещо,
което някога ще направиш?
'Щото животя трябва да значи нещо,
не да е някакво полу-изядено парче пица.
-И те взеха годеницата ми, Преподобни. -Знам че го направиха, Сам.
Взеха годеницата ми и нероденото ми дете,
и животът ми започва да придобива някакъв смисъл,
и аз не мога--
Сега ти-- ти ще си ги върнеш.
Ще се запознаеш с твоето бебе,
но трябва да имаш вяра.
Преподобни, те имаха Исусовци навсякъде.
Имаха Исусовци по стените,
имаха Исусовци по рафтовете на всяка спалня.
Те са имали вяра.
Какво хубаво им донесе?
Какво хубаво щеше да им донесе ако нямаха?
Не знам. Не знам.
Поне нямаше да са слепи за факта
че смъртта е идвала.
Виж сега, това не е нещо, което
казвам на паството,
но тъй като сме само аз и ти сега,
смъртта-- пфу--
е тъмен и заслепяващ шибаняк,
без значение дали знаеш, че идва или не.
Но живот, прекаран в очакване за нея,
Сам, това не е живот, който си заслужава да се живее.
Преподобни Даниелс, съжалявам, че Ви прекъсвам,
-но тя отново откача. -Лети Мей: Тара! Тара!
-Какво си направила, Уила? -Дадох ѝ още кръв.
Тара, къде отиде?
Кажи на мама къде си!
Лети Мей! Лети Мей!
-Ти не си Тара! -Знам, скъпа.
Тя беше ранена. Не знаех какво друго да направя. Съжалявам.
Добре, г-н Кмете, съжалявам, но може ли да Ви помоля да си тръгнете?
Моля Ви, моля, тръгвайте. Благодаря.
Добре сега, успокой се. Погледни ме.
Чуй ме. Сега, какво си--
- Тара! - Не, не!
- Дръж се. Шшт. - Тара, Тара.
- Лети Мей, стой с мен. - Тара.
Това беше странно.
Да, така беше.
Преподобният е зает.
- Мат? - Да, г-н Кмете?
Ужасно си готин за вампир, не е ли така?
Просто се опитвам да поддържам разговора.
Е, това не е ли шибано перфектно?
(зареждане на оръжия)
Какво правите всички тук?
Взимаме си града обратно.
Така ли?
(вие) Именно.
- Да. - (мъжко хилене)
- Казал си им? - Определено ни каза.
Знаех си, че нещо не ти е наред.
Сега знам какво е.
Ти си ченге, Кения. Аз съм ти кмет.
Превод-- ти си черна, той е бял.
О, разбрах го, момиче.
Хей, Роки, послушай ме.
Ако искаш да върнеш майка си, ела с мен
защото това не ѝ помага.
Помага ѝ. Имаме оръжия.
На колко искаш да се обзаложим зa кой е по-безопасно, а?
Нашите оръжия срещу вашия вампир-педал.
- Мат: Хей, кого-- - (изстрел)
Мамка му, Винс!
- Мак: Да, за нас е по-безопасно. - Мъж: Да.
Не, Кмете Мерлот, мамка ви.
Излъгахте добрите мъже и жени на Бон Тан
да си мислят, че гласуват за човешко същество
когато истината е, че са гласували за Дявола.
Кажете му, Кмете Гибсън.
Винс: Хората проговориха.
Сега аз съм кмет.
И като кмет ви съветвам да се прибирате вкъщи,
или по-добре, напуснете Бон Тан завинаги.
Е, извинявайте всички
но аз принадлежа тук.
- Жена: Убийте го! - Мъж: Хванете го!
(въздишки)
Знаеш ли, мислех си.
Ако някога се спасим от това,
някога ще помислиш ли
да имаш бебе с мен?
Ти майтапиш ли се?
Знам, че не можеш да правиш бебета, но можем да си осиновим.
Просто усещам, с всичко, което се случва...
мъжът не е нищо без семейство.
Какво?
Един град от мъртви хора
и ти ще му позволиш да те превърне в момиче?
Аз, момиче?
По мое време, когато мъжете маршируваха през село,
което било изгорено до основи
и ставаха свидетели на овъглените останки
на жени и деца, които войната остави след себе си,
мислиш ли, че са размисляли?
Не са.
Не са мислели нищо. Не са чувствали нищо.
Защото тогава, мъжете бяха бойци.
Ммм-хмм. Е, Вайълет, не ми се ще да ти казвам,
но аз съм модерен мъж.
Аз мисля и чувствам.
И пак съм лош боец.
Такъв беше, когато те срещнах.
Денят, в които те хвърлиха в килията ми,
да, беше малко повреден.
Но можех веднага да кажа, че си мъж
каквито ги правеха,
които живееха по закон.
Които имаха чувство за чест и достойнство
и железен чеп.
Това е мъжът, по-който си паднах.
Заеби модерния.
(чукане по врата)
- Джесика: Джейсън? - Анди: Стакхаус!
Джейсън и аз точно се караме, затова се махайте.
Стакхаус, имаме проблем. Може ли да влезем?
Да, влизайте.
- Хей, какво става? - Нито стъпка повече,ясно?
Това е моята къща.
Винс и неговите животни нахлуха в управлението, отмъкнаха ни оръжията.
- Как са минали през Кения? - Кения е една от тях.
О, мамка му.
Ти ли искаш да му кажеш или аз?
Какво да ми каже?
Какво?
Адилин се тревожи, че може да са след Суки.
Не се тревожи, Стакхаус.
Няма да позволим да ѝ се случи нещо.
Нали няма проблем да оставя Адилин и Уейд
да се скрият тук докато успея да се върна за тях?
Да, добре.
Не излизай навън.
Не отваряй вратата на никого. Не се бъзикам.
Тя няма да ме послуша, Уейд, но ти трябва.
Ще ти предложа сделка.
Какво ще кажеш за примирие, докато намерим Суки?
Добре. Но не знаех, че все още имаме проблем.
Това е "Pollyanna" глупост така, че ме кара да те мразя.
Добре, всички, да го направим.
Супер яко.
(пеейки с музиката) ♪ You don't have to use it ♪
♪ Fuckin' is a thing that all of us release ♪
♪ You don't have to get it, all you do is let it... ♪
(чукане по врата)
♪ Then you'll know exactly how to groove... ♪
(чукане по врата)
♪ You don't like my music, you don't have to-- ♪
- (музиката спира) - Да?
Я да се-- (мрънкане)
- Хей. - Хей.
Какво има, Слънчице? Не ти ли харесва какво сготвих?
Имаш ли още от тази трева?
Не, няма повече трева.
Изпуших я цялата снощи.
Но ще се отбия в аптеката
ако искаш да се присъединиш.
Ще ми се да можех,но вампирите не могат да гълтат хапчета.
Е, мамка му.
Безсмъртието не е толкова яко.
Хмм.
Може ли да те питам нещо
Знам аз от какво бягам
но какво е това, което искаш да разкараш от ума си?
Просто глупости с Джесика, предполагам.
Някакви определени глупости с Джесика?
Има по-дълга версия на този разговор,
но не съм в настроение.
По-късата версия звучи така--
живеем заедно, спим един до друг,
от време на време се чукаме,
но не съм сигурен, че тя знае, че съм там.
Мм.
Може би тя е тази, която не е там.
- Хмм, може би. - Може би.
Но това е по-дългата версия.
Помниш ли какво беше последното хапче, което взе?
- Туинал. - Туинал?
- Мм-хмм. - Мм.
Никога не съм имал възможност. Как беше?
О, превръща тялото ти в океан.
Океан.
И позволява на съзнанието ти да яхне тази вълна.
Оо, ще си направя Туинал.
- Не можеш да направиш Туинал. - Естествено, че можеш.
Днешните наркотици са същите като тези по твое време.
Освен, че са били разпаднати.
Разделят частите на цялото на отделни парчета.
Сега ги наричат това, онова, каквото и да е.
И само трябва да взема това, онова, каквото и да е
и да ги сглобя.
И преди да се усетиш, ще си яхнал вълната Туинал
точно както си правил в детските си години.
Както казах, вече не мога да гълтам хапчета.
Аз ще се заема с гълтането.
Само им дай 20 минути
да се запознаят в кръвта ми,
и ще те заведа на плажа.
Колко още има там долу?
Четирима.
Бременната я броиш за един или двама?
Заедно с бебето имаме петима.
Не ме бива с математиката. За колко дни храна е това?
Максимум два, благодарение на теб.
Виж, просто ще трябва пак да излезем навън.
Какво? Не, не мога. Нямам сила.
Мислиш ли, че аз имам? Нямаме избор.
Те имат вампири, които да ги пазят.
И вече знаем това.
Ще вземем сребърни вериги, колове.
Всичко ще е наред.
Трябва да ям на всеки час.
Какво ще стане, ако излезем и не намерим никого?
Ще вземем един от тях с нас на лов тогава.
Какво, като за из път?
Духове, който бдят над нас,
семейство, приятели, предци, пазители на портата,
призоваваме ви напред.
С този ритуал, ние ви призоваваме.
- Духове, които бдите над нас-- - Джером: Кой, по дяволите, е това?
(ахване) О, мамка му.
Сега, коя от вас си мисли, че е Хари Потър?
- Попитах коя? - Аз. Аз съм.
Холи, не.
Аз го започнах-- всичко е наред, добре съм.
В настроение ли си да дойдеш на лов с нас, Хари?
Бил: Алсид ще е прав, да знаеш.
- За какво? - За този твой план.
Доста е съмнителен.
Слушам те, ако имаш по-добър.
Знаеш ли, този мой план е наполовина твой.
- Ти ми даде тази идея. - Не съм правила такова нещо.
Напротив.
Първият път, когато ме заведе във Fangtasia,
по пътя натам в колата
нарече ме "вампирска хапка".
Това не е нещо, което едно момиче може да забрави.
Нямах предвид буквално.
Знам,че не е било буквално,но когато казваме неща,
не можем да решим как ще го приемат хората .
Това, което ще направя тази вечер, е да изпълня предназначението си.
Да се надяваме само, че лошите ще клъвнат стръвта.
Ако всичко върви по план
и те те отведат там, където държат другите,
искаш ли да доведа Алсид, когато дойда и те намеря?
Да, мамка му, доведи Алсид.
Доведи всеки, който иска да помогне.
Има много като нас, които имат нужда от спасяване.
П-поне се надявам, че има,
и последното, което ми трябва
е някой друг да умре заради мен.
Обичаш ли го?
Това не ти влиза в работата, Уилиам Комптън.
(кикот) Ако ще бъдем приятели, Суки,
би трябвало да можем да говорим за такива неща.
Той иска деца.
Не е ли това, което ти искаш?
Когато аз и ти бяхме заедно, децата бяха нещо--
Обичам го, Бил.
Наистина.
Но има нещо
дълбоко вътре и...
Не съм го казвала преди, дори на себе си.
Страх ме е, че не го обичам колкото той мен.
И знам, че трябва,
защото Алсид е почтен
и прекрасен, и земен,
и е добър, знаеш ли?
Но когато си казваме "Обичам те"...
Мога да го чуя в гласа му и в мислите му.
Той го вярва повече, отколкото аз.
Знам го и това ме изяжда отвътре.
Не знам колко още мога да го понеса.
Любовта не е винаги равна, Суки.
Може би ще го заобичаш повече.
Може би.
Бих предпочела да ме обича малко по- малко.
Хей,Суки е.
Не съм тук в момента. Моля оставете съобщение.
Да, скапаното бийп. Сук, пак съм аз.
Слушай, идвахме до вас,
вратата беше отворена и нямаше никой.
И вече наистина се притеснявам,
така че, когато получиш това, моля те, обади ми се.
-Имаме проблем. -Това не е ли камиона на Сам?
Сук,трябва да тръгвам. Обади ми се.
Мъж: Тук. Главите горе.
Хайде,мърдай!
Здравейте, шерифе.
Заместник.
Къде е кмета,хора?
-Той изчезна. -Да, видяхме го.
Какво мога да направя за теб?
Е,освен ако можеш да отключиш на дъщерята на шефа,
и ако не можеш да откраднеш тези оръжия,
тогава не ставаш за нищо,
освен да се разкараш от пътя ни.
Или ни позволи да се упражним върху теб.
Какво каза?
Какво да е?
Дъщеря ти ме удари със светлина, която излиза от ръцете и.
Знам, чух и много се гордея с нея.
Сега ще ни пуснете ли да минем или какво?
Какво ще кажеш, Винс?
Винс: Дръж се на земята.
Стига с тези глупости.
Стакхаус и Ред са мой.
не ти го препоръчвам
-Израснах в твоята къща. -Млъкнете,и двамата
Ти направи така, че Хойт да ме напусне
Изпъди го от майка му.
Това беше раздяла. Хората се разделят.
Глупости. Ти му разкъса сърцето, сякаш никога не е имал значение.
Беше важен.
По дяволите!
Роки!
Ще се убиеш тук.
Роки!
Искаше да ти го доведа?
-Жив. -Знам.
Ау!
Хей, как така не се възстановяваш?
Не зная.
В безопасност си глупако.
В безопасност? Та ти си шибания враг.
О,така ли? Сигурен ли си в това?
Хайде!
Храна.
Стой тук. Не казвай нищо.
(и двамата изпъшкват)
Трой, ти и Марк върнете тези две при другите.
- Ще, приятел. - Не, моля.
Разкарай се, госпожице. Гадости се случват.
- (подсмърчане) - Да тръгваме.
(свири музика)
♪ Yeah ♪
О, усещаш ли баса?
Да, сър.
Бас, човече. О, усещаш ли Той е Норко. бас?
Обърни сцената, свирят в океана.
О, и барабаните. Това е Ативан.
Точно. Слушай ги сега.
Развълнуват водата.
- Ето ги и сирените. - Сирените.
Да, сър, сирените.
Сирените са Моли, Моли набира скорост.
Моли прави вълни.
Заеби миналото.
Особено след като не знаеш имаш ли бъдеще.
Всичко.
Всичко зад нас е супер безполезно.
- Мм. - Всичко.
Само настоящето има значение.
Туинал, кучко.
- Да. - Туинал.
- (ръмжене) - (звуци на бухал)
Алсид, какво правиш навън?
Суки я няма. Загубих миризмата ѝ край къщата на Бил.
- (душене) - Пробвай, страхливецо.
Не съм страхливец. Патлакът е запушен.
- (ръмжене, лаене) - (изстрел)
Мак: Мамка му!
Къде, по дяволите, са те?
Ако не знаех друго,
щях да кажа, че гледаш право към него.
(присмех) Те просто не захапват стръвта
просто е малко обидно, нищо друго.
Мислех си, че мириша специално.
О, така е.
Бил ли си някога в Six Flags?
(кикот) Не мога да кажа, че съм имал удоволствието.
Не го ли затвориха?
Преди около 5-6 години, мисля.
Но дядо ни заведе двамата с Джейсън веднъж
за деветия ми рожден ден.
Както и да е, имаха онова нещо, със свободното падане,
знаеш, където те слагат в една клетка
и те бутат нагоре по едни релси
стотици метри в небето.
Била си на девет?
Искам да кажа, аз съм безсмъртен и това ще ме изплаши до смърт.
Падането не беше най-лошата част.
Най-лошата беше чакането.
Знаеш, че ще те спуснат,
просто не знаеш кога.
Точно това усещам сега.
Трябва да видиш какво е на война.
Това война ли е, Бил?
Да.
Да, предполагам, че е.
- (бебешка врява) - Шш. Шш.
- Не искам да го правя. - (въздишка)
Това е за баща ти, Сара.
Той има снимка, за да ни помни, докато го няма.
Ела тук.
Страх ли те е?
Да, татко.
От какво, от камерата ли?
- Не. - От какво тогава?
Трябва ли да тръгваш?
(плачене)
Скъпа, обсъдихме го.
Ще се прибереш ли вкъщи?
Да, разбира се, че ще се прибера,скъпа.
Тогава защо ти е снимката?
Ами...
Ще мога да те гледам теб, майка ти и брат ти
когато се чувствам самотен без вас.
- Няма да бъде същото. - Не,няма.
Но ще е много по-добре, отколкото изобщо да не ви виждам.
После?
Имам идея.
- Може ли да науча името Ви? - Фортънбери, сър.
Джулиан Фортънбери.
Г-н Фортънбери, мога ли да питам дали
можете да снимате първо мен и моята дъщеря,
и тогава да снимате другите от семейството?
Ами, имам само толкова кутии, разбирате ли,
и те са доста скъпи.
Е, аз с радост ще платя цената.
Моля, умолявам Ви.
Е, предполагам, че няма да навреди.
- Насам, сър. - Благодаря ви, сър.
Просто вземи твоя знак от стола точно там,моля.
Сега,трябва да сме много внимателни.
Това трябва да те пази.
В дървото,две,едно,стой.
Прекрасно. И сега майката и бебето.
Искате да...
на този стол, ей там
би било прекрасно, благодаря Ви, господин...
Комптън.
Имате прекрасно семейство, господин Комптън.
Благодаря, сър.
Сега, много спокойно.
на три, две, едно, не мърдай.
Суки...
Писна ми да чакам.
Хайде!
Имам вкус на слънце и цветя
и съм точно тук!
Заспа ли?
Най-накрая,да.
Съжалявам за преди.
Не беше твоя вината, Уийла.
Наистина ли мислиш,че се е замозапалила нарочно?
Когато Господ ни е създал, Уила,
ни е дал рефлекси не случайно.
Дори водата отскача от тигана, когато е горещ.
-Изпитваш ли глад? -мога да почакам до утре.
Не,не съкровище.
Върви,продължавай.
Сигурен ли си? Ти си свещеник.
Сигурен съм.
...
Преместих се да живея в този град
след най-ужасния период в живота ми
С първата ми жена...
изгубихме най-малката си дъщеря
преди около шест месеца,
и това...
това ни унищожи.
Жена ми, Таня, е...
тя се изгуби.
и аз...
изгубих вярата си.
В Бог, в хората, в брака си...
и в себе си.
Съседи идваха
с касероли или грах или просто да ме проверят.
Но,аз се преструвах, че ме няма.
Спусках завесите и изключвах телевизора.
Свивах се в ъгъла,
опитвайки се да задържа дъха си от страх, че някой
ще ме заговори.
Бях отчаян.
И тогава, една сутрин, се събудих , сложих си яката,
качих се в колата и потеглих.
Нямах идея накъде,
докато не отбих до тази изоставена църква.
Църквата в съседство.
И на прага беше
тази красива жена,
впила нокти в бутилка Капитан Морган,
и каза: "Ти ли си преподобният?"
И аз казах: "Аз съм преподобният."
И тя каза: "Чаках те."
Сега, приятели в този град,
казват, че съм спасил Лети Мей Торнтън,
че без мен тя нямаше да е жива.
Но това, което изглежда никой не разбра,
е, че тази жена спаси мен,
колкото и аз спасих нея.
Свърши ли?
Извинявай.
Няма за какво да се извиняваш,
така че - спри да се извиняваш.
Добре.
Може да забележиш, че в тази къща няма никакъв алкохол.
Да.
Това е, защото жена ми е добър човек,
дълбоко добър човек.
Но тя е болна.
Това е болест, която не дискриминира.
Като плъх е. Ще изяде всичко.
пиячка, хапчета, хазарт, секс....
или вампирска кръв.
Ти си добро момиче, Уила.
И ще напиша всичко, през което си преминала, в тази книга. там.
И толкова много съжалявам за това.
Но за Лети Мей, всичко, на което приличаш сега,
е бутилка Капитан Морган.
Не мога да те държа наоколо, вече не.
Тя те манипулира веднъж и ще го направи отново.
Добре, разбирам.
Кой ще ви защитава?
Господ, скъпа. Както винаги Го е правил.
Късмет.
Благодаря ти, Уила Бърел, за всичко, което направи.
Но оттеглям поканата си към теб за тази къща.
( groans )
Хей.
Лафайет?
Лафайет, хайде.
Събуди се.
Лафайет, събуди се.
Какво ти е, по дяволите?
Помислих, че си се предозирал с мен. Никога.
Казах ти. Професионално е.
Виж се.
Разтревожен си за мен?
Надраствам ли те?
(смях) О, млъкни.
Сладко е. Спри.
Така е.
Нека да ти оправя врата, след това трябва да тръгвам.
Добре, спирам.
Ти... Какво?
Сваляш ли ме?
Виж, аз, ъм..
Извинявай, сигурно не съм те разбрал правилно
Не, всичко си разбрал.
Аз просто...
знаеш, аз съм с Джесика.
Добре.
Схванах.
Лека нощ.
Лека, любовнико.
( moaning )
Ерик?
По дяволите. Пам!
( both panting )
Сега какво?
Не бих, Мистър Нортман.
Превъзхождаме ви по численост, повече, от колкото си мислите.
( growls )
Какво е твоето име, момиче?
( speaking French )
Силви...
Ммм...Силви.
Много красиво.
( speaks Japanese )
Господин Нортман.
( gasps )
Ерик!
Кой ви праща?
Тук сме при завета на корпорация Йокономо.
Тогава им кажете, че разбирам.
Имат право.
Ще внимавам повече за в бъдеще, обещавам.
Трябва да направите избор, господин Нортман.
Един от тях трябва да умре.
Вие изберете.
Не.
-(говори японски) -Спри, спри!
Ерик!
Ок, какво искаш?
Пари? Имам пари.
Какво ти плащат те? Ще го удвоя.
Ще го утроя, заради теб.
Вие сте заможен човек,
но не сте корпорация.
Избирай.
Толкова съжалявам, Ерик.
Мен.
Не.
Убий ме.
Опасявам се, че Властта иска да живееш.
Пам.
( gasps )
Пам е жива.
( gasps )
( speaking Japanese )
( groaning )
Нарочно ли се зарази?
Не нарочно.
Но дали успях
с безумното си поведение?
Абсолютно.
Не можеш да се предадеш, Ерик.
С обилно количество кръв,
вампирите живеят по-дълго с тази болест.
И кой знае, те работят върху някакъв лек.
Може да имат такъв скоро.
Моля те.
Ще ти помогна да се чувстваш добре докато...
Защо?
Съжаляваш ли за избора, който направи онази вечер?
Направих единствения възможен избор.
Тогава не ме карай да гледам това.
-Не ме карай да гледам -Аз те освободих преди време.
както ти трябваше да видиш Годрик...
...както трябваше да видиш и Нора. -Свободна си да си тръгнеш.
Не ми причинявай това.
Мамка му.
Повече от 1000 години, светът беше моята стрида.
И още може да бъде.
Ще направя всичко.
Изгубих апетита си към стридите, Пам.
Не.
Трябва да тръгваш.
( sobbing continues )
Сара Нюлин.
Какво за нея?
Ами ако ти кажа, че Джейсън Стакхаус я е оставил жива?
Не го е направил. -Направи го.
И тя е някъде там.
Къде? -Никой не я е виждал.
Мисля, че се е скрила някъде.
Ами, хайде да я намерим.
Ще започваме ли?
( moaning )
Задръж дъха си с мен, Номи.
Дишаме заедно докрай.
( pants, gasps )
( both moan )
Намасте.
( panting )
О, Номи, Номи, Номи.
Санбир, Санбир, Санбир.
Това е трудът на живота ми,
да насочвам изгубени души към пътя.
Нито веднъж не ми хрумна, че ще дойде ученик...
който толкова изцяло и напълно
ще ме освободи.
Изпълваш ме и ме правиш свободен Гуру.
Влязох в този институт преди пет месеца
като невежа жена християнка...
на име Нууми...
която вярваше, че животът на Земята
е просто прослушване, за да влезеш в Рая.
Никога не съм знаела, че животът на Земята може да бъде Раят.
Няма Рай, Номи.
Има само сега.
А сега бъди кукла и отиди да избереш
хубава бутилка червено от мазето
Докато аз нарисувам за нас една Аюрведична пенлива вана.
ше го направиш ли?
Да, Гуру.
Ах! Ах!
Кой си ти? Какво искаш?
Познаваш ли тази жена?
Казва се Сара Нюлин.
Имаме причина да вярваме, че тя е тук.
Не мога да изрека лъжа.
Да, познавам я.
Къде е тя?
Това няма да ти кажа.
Много безполезно за теб.
( speaks Japanese )
- ( flesh squelches ) - ( head thuds )
Сара Нюлин!
Суки, човек.
-О, Боже мой, Холи. -Здравей.
О, Боже мой.
-Къде беше? -Не знам.
-Суки! -Бил!
Взехме момичето! Изкарай го!
(лай)
Майната ти !
(писъци)
-Това ли са всички? -Така мисля.
Какво, по-дяволите, си мислеше, Суки?
Не ми отговаряй, въобще не ми говори, по дяволите!
-Всякаква кръв ли поглъщаш? -Ммм.
А очите ти? Имаш ли в очите?
Просто поклати глава за да или не.
По дяволите! Помогни ми да я измия. в реката.
Заемам се.
Ти.
Какво, по дяволите, си мислеше, а?
Кажи ми, не съм ли достатъчно добър, за да я предпазя, а ти си...
И ти с това ли ми излизаш?
Това беше нейна идея, Алсид.
Познавам я отдавна, за да се опитвам да променя мнението ѝ.
Да, давай, говори ми за Суки, сякаш не я познавам
и се кълна в Господ, че ще те убия.
Алсийд!
(изстрел)
Анди, зад дърветата!
Алсийд! Алсийд!
Алсийд!
Не,не,не!
Диша ли?
Аз бих могла, или някой от нас, да го превърне, ако искаш,
можем да го направим.
Не.
Сигурна ли си, Сук?
Бил съм на този път и преди.
Линейка.
Ти дръпна спусъка, Лу.
Казах ти, че животът няма да е същият.
(свири музика)
Отказвам да премина чертата
♪ КАзват ми че съм мързелива ♪
С практична мъдрост осъзнах,
че всеки е луд
Женски глас ми напомня
да служа, не да говоря.
Себе си ли съм или поредната откачалка?
Ти знаеш, че огън гори
и вече няма какво да гори.
Сега желая да избягам, но не остана място, където да ида.
Превод и редакция:pufaruseff(12%),elinorkata(9%), sladurska(46%), topav (17%)...