По рано в "Онези, които ни убиват" -Единственият начин по който можех да ви закрил
е като се омъжа за Хауърд.
Той обича теб и Дейвид.
Моля се да се върне вкъщи.
Мамо, Дейвид няма да се върне.
Без човек, към когото да се обърне,
без семейство, което да й помогне да се лекува,
тя обърква вина
срам и гняв.
Но след възникналото събитие,
бум, и жертвата се превръща в убиец.
И гневът се насочва срещу хората,
които са го причинили.
Но това винаги е саморазрушително.
Дейвид е мъртъв и Хауърд го е убил.
Просто ми помогни да го докажа.
Какво
ти е сторил, Катрин?
Не, скъпа, не.
Какво е сделката? Някой ще ти плаща да живееш тук?
875 на месец.
Мога да се нанеса веднага.
Осемстотин седемдесет и пет?
Къщата, която купи баща ти,
когато се оженихме, беше за 875 на година.
И беше по- хубава от това жилище.
Защо го правиш, скъпа?
Хауърт ти позволява да живееш в апартамента безплатно.
Добре. Ти живей там.
Иска ми се да живея тук, знаеш ли?
Сякаш,
е моята къща.
Не знам.
Това място прилича
на котешка бърлога.
Това е когнитивна нелогична асоциация, мамо.
Какво? Кой ти го намери?
Един човек.
С когото работя.
Поведенчески психолог.
И добре ли изглежда този психолог?
Да, всъщност, много.
Но е женен.
-Забранена територия.
Наела съм го
за една важна задача.
И каква е тя?
Леглото може да отиде до този прозорец.
А това е мястото за кухнята.
Екстра.
Можеш да сложиш уред за мъчения там.
А рафтче там.
Ще се почувствам по-добре, ако
ми разрешиш да ти купя някаква покъщнина. -Идва ли време, когато
родителите няма да искат да правят разни неща за децата си? -Зависи от родителя.
Е, ако си ти, предполагам, че това време никога няма да настъпи.
Добре, сега трябва да тръгвам,
защото Хауърд има тренировка.
Искаш ли да дойдеш? Можем да покараме кънки след това.
Не, ще остана тук.
Официално се нанасям.
Обичам те.
И аз те обичам.
Не пипай нищо.
Sync and corrections by explosiveskull www.addic7ed.com
Получихме обаждане за убийство от Кап секюрити.
Открити са патрони 34-ти калибър.
Там има петно от кръв.
Вероятно е имало и кола.
От масленото петно, може да се предположи, че човекът сигурно е откарал тялото.
-Това ли е всичко? -Да, почти.
Но не си дадох зор.
Ще се оправя до обяд.
Скапанякът е бил достатъчно любезен да се снима като на филм.
Добре, картината не струва и не можем да изкараме ясен образ.
Не се вижда номерът.
Прилича на буик "ЛаСейбър",98-ма.
99-та.
Можеш да го различиш по стоповете.
Точно така.
Ще пуснем сигнал за буик "ЛаСейбър" 99-та.
Може да е паркиран наоколо.
Тялото е още вътре.
Или просто го е зарязал някъде в Хилмън.
Не може да избяга толкова далече, все пак.
Защо не покажем видеото на Шефър?
Един свеж поглед няма да ни е излишен.
Може да види нещо.
Какво друго има да се види?
Прилича ми на обир от новак.
Не е очаквал човекът да отвърне.
Не е знаел и че има камера, ей там горе.
Няма много за сега,
но ще успея.
Не съм казала друго.
Дон е прав, това не е работа на сериен убиец.
Не можем да си го позволим... Шефър или застраховките ни се
покачват всеки път, когато работи за нас.
Помагал ни е много.
Не го искам в моите случаи.
Когато ръководиш ти,
прави каквото искаш.
Наблюдавам животът и кариерата на Шефър
от известно време насам, и
има малки празнини, които не мога за запълня.
Като случая с убиецът с римските цифри?
Знам, че имаше шест убийства.
Убиецът номерираше жертвите си, като
изрязваше римски цифри върху лявата им ръка.
Шефър прави профил,
открива причината да пише римски цифри по ръцете,
и мотивът на убиеца.
Дори намира къде
в Питсбърг точно живее.
Следва арест.
Джаред Лий Хейуърд.
Обеси се в килията си.
И
как попадна Шефър в психиатрията Шелър?
След около три месеца,
Отдел убийства във Фейти Каунти
ни подаде сигнал за друго убийство. Римска цифра седем.
Изрязана върху ръката.
Шефър
беше обзет от чувство за вина,
че е сбъркал.
След това изчезна.
И тогава
го открих в полето, където полицията
намери последната жертва.
Беше издълбал римската цифра осем в ръката си.
Закарах го в психиатрията Шелър.
Жена му ни посрещна там, и пое отговорност за него.
Бенедикт.
Тя му помогна да се справи.
Искам да кажа, че той
изглежда добре сега.
Той все пак има нужда от нас.
Нуждае се от работата си.
Като теб?
Това пристигна за теб.
От Катрин.
Не стой до късно.
Хей, момчета.
Получих нов запис.
Същото място.
Няма тяло, нито улики на местопрестъплението.
Охранителят каза, че го е намерил,
когато пристигнал на работа.
Хайде скапаняко, покажи си лицето.
Добре, няма начин да е същият човек.
Не, няма.
Много е висок.
Задръж, това е
Шефър?
Дала си му записът?
Компроментира местопрестъпление.
Мина под жълтата лента.
Имаме го записано на видеото.
Убеден съм, че ще откриете тялото, точно над
очертанията на жълтите линии.
Извън обхвата на камерата.
Чакай, казваш, че човекът е знаел, че има камера?
Да, това е като шоу за него.
Иска да го видите.
Да разберете, че той го е извършил.
И се измъква с тялото.
Човекът се чувства обиден
от Питбъргската полиция.
Демонстрира превъзходството си над вас.
Може би е бившо ченге.
Може да е всякакъв.
Напуснал? Скъсан на изпит в Академията? Не знам.
Но той ви го връща.
Връща си го и на жертвата.
Две в едно.
От къде ти хрумна тази глупост за обидата?
Няма почти никакви доказателства.
Веществените улики са малко.
Но поведението му го доказва.
Хайде, слушайте.
-Можете ли да повярвате...? -Всичко е наред.
Обърни внимание на камера три, третата минута, 25-тата,
кадър 15, точно след като жертвата е застреляна.
Убиецът се обръща и поглежда направо в камерата.
Знае, че е там.
Сега го върни назад.
Там, точно там.
Познават се.
Изглежда, че жертвата разпознава гласът на убиеца.
Не побягва, в началото, дори не вдига ръцете си.
Защото подозирам,
че това е убийство за отмъщение.
При такива убийства,
убиецът обикновено взема сувенир,
лична вещ или трофей,
която ще демонстрира за да покаже превъзходството си
на човека или хората, които са го оскърбили.
И за да ви унизи още повече,
подозирам, че е поставил тялото,
извън обсега на мястото, за което е знаел,
че ще бъде периметър на вашето местопрестъпление.
Нима?
Значи казваш, че си разбрал всичко това,
като си действал
по този начин.
Бях ядосан.
Не можах да разбера нищо.
Можем ли да го изключим?
Добре.
Томас, чакай.
Томас, чакай!
Можеш да дойдеш в къщи и да вземеш папката.
Томас..
Шефър каза, че тялото е оставено извън мястото, което огледахме.
Не знам защо Уилки се разстройва толкова много от присъствието на Шефър.
Не може да го контролира.
А Уилки не знае как да прави това,което прави Шефър
и това го плаши.
Плаши Шефър, също.
Да знаеш, че мен ме плашиш ти
като вземеш да се вживяваш много.
Стига. Къде отиваш?
Някой дал ли си е труд да погледне тук, горе?
Името на жертвата е Самус Фрей.
Шефър беше прав за тялото,
но сбърка за сувенира.
Личната му карта беше открита в портфейла му
заедно с 180 долара...9 по 20.
Изтеглил е 200 от банкомат, един час преди да бъде убит.
Няма да е лошо да чуем какво мисли Шефър за това.
Катрин!
Случайно Томас да е тук?
Още е в училище, но ти влез.
Искаш ли кафе или нещо друго?
Изглежда си заета.
Всъщност, опитвам се да сглобя един стол
и мога да използвам още един чифт ръце.
Не съм много добра в сглобяването.
Ето...само подръж тези две части
за да мога да ги сглобя.
Не знам защо
правят тези неща толкова сложни.
Вълнувате ли се за бебето?
Да.
Мисля, че за децата е добре да имат братя и сестри.
Аз самата имам голямо семейство.
И не знам какво щях да правя
без братята и сестрите си.
А ти?
По-големият ми брат почина.
Много съжалявам.
Бих направила всичко, за да
"не знам какво да правя без" него.
Разбирам.
Затова се нуждая от помощта на Томас.
Има хора, чиито семействата са разделени.
Жертви, на които той може да помогне.
Разбирам.
Наистина разбирам. Само че ние...
семейството му...се нуждаем от него, също.
Няма да позволя на никой да му навреди.
Не е някой.
А самият той.
Той рискува себе си, за да спаси света.
Той си е такъв.
Аз просто...
не искам да свърши като...
Като брат си?
Мисля, че добре така за сега.
Благодаря ти, че ми даде да ти помогна.
Това ми е първият, а може би и последният.
Никога не знаеш какво предлага бъдещето.
Е, някои трябва да уреждаме много неща
преди да сглобяваме столове.
О, извинете, търся Катрин Дженсън.
Аз съм майка и - Мари Бърджис.
Чувал съм много за вас.
Аз съм Томас Шефър. Работя с Катрин понякога.
Поведенческият психолог?
Точно така.
И аз съм слушала много за вас.
Е, заповядайте.
Благодаря ти, че се съгласи да говорим.
Много си приличате с брат ти.
Аз съм много по-красив от Томас, не мислите ли?
Нямам много посетители,
така че е приятно да
поговориш с някой, който няма опасност да те намушка или изнасили.
Брат ти не те ли посещава?
Знаете отговора, г-жо Дженсън.
Катрин.
Мога ли да те наричам Нейтън?
Разбира се. Сега Томас, той е...
Професор Шефър.
Доктор Шефър.
Аз съм просто Нейтън.
Нейтън.
Петнайсет години за непредумишлено убийство.
Признавам си го.
Но, Том, не.
Как така?
В животът ми, винаги е имало проблем,
сбивания в училище, ярост.
Разбрах го.
Тръгнах на терапия за овладяване на гнева,
но не ми помогна.
Винаги съм вярвал, че когато се оженя,
всичко ще премине,
обаче, се ожених за жена, която ми отвръщаше.
Всеки спор, прерастваше в скандал.
Разменяхме си юмруци, чупехме чаши и чинии.
Сдобрявахме се, като правехме секс.
След това, се биехме отново.
Започнах да вярвам, че боят е нещо като любовна игра.
И тогава, онази нощ,
онази нощ..
гневът, просто..
не можех да го овладея.
И след това..
до този момент аз..
ние се сдържахме.
Реших да й го върна.
Убих я.
Искаш ли да оставиш това тук?
Ето, ще го види тук.
Чудесно.
И така,
като поведенчески психолог, какво ще ми кажеш
за човек, който се мести
от жилище с прекрасна гледка към града,
в дупка като тази?
Според мен, като специалист,
това показва, че е личност, за която извоюването на
независимост е много важно нещо.
Но ако ме питаш като неин приятел
обзалагам се, че е
защото на Катрин и харесва.
Мисля, че и двете са верни.
Тя още кара старата кола на брат си,
защото и харесва.
Не знаех, че има брат.
Той също ли живее в Питсбърг?
Не знаем къде изчезна Дейвид.
А какво се случи с баща им?
Защо ме питаш за това?
Съжалявам, но
ти се представи като Мари Бърджис,
а Катрин се води "Дженсън".
Сигурно е фамилията на родният й баща.
Да.
Нещастникът избяга, когато децата бяха още малки.
Остави ме без нищо.
Как се справяше?
Трудно.
Живях в жилища като това.
Тогава се възползвах
от курсовете за съдебен стенограф,
и така срещнах съпруга си Хауърд.
По това време беше адвокат по семейно право.
Появи се като рицар в блестящи доспехи.
Това преобърна целият ми живот.
Просто се случи, тя да бъде там.
Сега, ти си единственият ми посетител в това "прекрасно заведение".
Значи мислиш, че не иска да те посещава, защо?
Защото е бил близък със съпругата ти?
Или те ненавижда
защото си убиец?
Страхува се.
От?
В книгата му,
"Убийци и серийни убийци", се казва:
"Гените зареждат оръжието, обкръжението го насочва,
а преживяното, натиска спусъкът."
Имаме едни и същи родители,
израснали сме в една и съща среда.
Различаваме се само по преживяванията си.
Значи се страхува, че това е в кръвта му.
Добре..
дойде веднъж,
съвсем неочаквано.
Бяха минали няколко години от излежаването на присъдата.
Без да ме попита как съм
или да ми покаже снимка на племенникът ми,
направо ми зададе въпросът:
"Защо ти си тук, а не аз"?
Ти какво каза?
Кой каза, че и ти няма да свършиш тук?
Наистина ме ухажваше.
Но се грижеше за нас.
Винаги се е грижил за нас.
Задели пари за колеж,
и тогава Дейвид избяга,
а Катрин реши
да стане детектив.
Все още не знам, какво я накара да вземе това решение.
О, Боже, по-добре да тръгвам. Тя ще си дойде всеки момент.
Ще ме убие, когато разбере
какво съм наумила да направя.
Аз също трябва да тръгвам.
Искаш ли да ми оставиш тези папки? Ще й ги предам.
Не, всичко е наред, ще й ги дам, когато се видим.
Беше ми приятно да се запознаем.
Томас, и за мен беше удоволствие да се запознаем.
Много съм доволна, че дъщеря ми има
човек като теб в живота си.
Просто ме изслушай, става ли?
Като следвах профила на Шефър направих малко проучване.
няколко телефона, малко интернет
и стигнах до тези трима възможни извършители
Следвал си профила на Шефър?
Дон, всяка следа, която имаме...
аз и ти...направихме модела Стига, Джери.
Само вземи това и ...Хайде. Тези трима заподозрени
са имали работа с Фрей
и всичките имат нещо общо с полицията.
Добре, Джери, да погледнем. Този Едмъндс
е скъсан на изпит в Полицейската академия.
Подал оплакване. Не го уважили.
Фрей го назначил като охрана в стриптийз клуб,
след известно време го уволнил.
О, момче.
А вторият, Уилсън...
бивш затворник, карал се с Фрей...
преди пет години?
Стига, Джери.
И последният..
Чакай малко.
Рей, барманът?
Рей от кръчмата, където ходим?
Знам. Просто..слушай.
Фрей щял да отваря ресторант. Рей инвестирал
повече от 400 хиляди.
Фрей никога не отворя този ресторант.
Отдел Измами разгледаха случая
най-подробно, но прокурорът никога не повдига обвинения.
Фрей се измъква.
Рей губи всичките си спестявания.
Струва си да хвърлим един поглед.
Това е..
всичко, което искам да кажа.
Дойдох, само да ти върна папките.
Значи наистина няма да ми помогнеш?
Не мога, Катрин.
Опитвам се да те разбера.
Нейтън е прав.
Страхуваш се, че това, което е заложено в него, го има и в теб.
А Бенедикт
греши.
Не вършиш тази работа за да спасиш света.
Искаш да спасиш себе си.
Знам го, защото двамата си приличаме.
И аз мога само да спася себе си, ако Хауърд си плати за Дейвид.
Не мога да ти помогна..
защото не си ми дала достатъчно информация.
В тези папки са само факти...
обща информация за пастрока ти. Нищо не ми говори.
Какво още искаш да знаеш?
За това.
Отдавна не съм слизала тук долу.
Странно. Нищо не е променил.
Съвсем същото си е.
Точно тук.
Това място.
Тук точно вторият ми баща...
Брат ми.
Караше ме да...
Трябваше да гледам.
Не помня кога го направи за първи път,
просто се случи.
Човек си мисли, че се помнят такива неща
Това е къщата на Хауърд.
Купил я преди да се ожени за мама.
Никога не я почувствах като дом за мен и брат ми.
Хауърд правеше всичко възможно, и...
помня, веднага щом се преместихме,
той слезе тук долу и ми направи този съндък за играчки, и...
Децата усешат когато възрастен
се опитва да ги спечели.
Мразех това нещо и отказах да го сложа в стаята си.
Бях доста проклета.
Ти?
Да, знам.
Както казах, не си спомням
как започна.
Но всеки път, когато идвахме да играем тук,
а майка ни излезеше,
Хауърд се показваше
горе на стълбите.
"Какво правите там долу?"
И после слизаше долу при нас, и...
изиграваше една игра с нас.
Мисля, че имахме всички игри, които съществуваха.
Виж ги тук.
Не се сърди!, Белята,
Не издавай тайната,
Остани жив...
тези заглавия са били като някакво предупреждение.
А ние нямахме против да играем с него.
Тези игри са по-забавни,
когато играят повече хора.
И двамата искахме да бъдем сребърното прасенце.
Отстъпвах му.
Аз трябваше да бъда банката, а Дейвид винаги беше
сребърното прасенце.
Чудно е как се помнят тези подробности.
Няма я фигурката на прасенцето.
Сигурна съм, че половината части
от тези игри ги няма.
Аз...аз трудно понасях загубата и разхвърлях
играта из стаята, всеки път, когато губих.
Ти?
Да, знам.
И Хауърд ми четеше лекция за
колко е важно да си спортсмен и да си културен.
И после, след лекцията,
той ми казваше,
че е време момчетата да играят "Игри за големи момчета"
Предполагам,че първо съм си мислила, че те просто се борят.
Но по-грубо.
Била съм толкова малка, че не съм разбирала какво се случва.
Но ,някакси, съм знаела...
че не бива да се случва.
Хауърд вземаше това...
и го набутваше в устата на Дейвид.
Да не се чува...
А докато това продължаваше,
аз отивах до моя съндък за играчки.
Понякога влизах вътре.
Помня, защото бях...
объркана.
Играех си с играчките,
но не бях щастлива.
И всичко, което исках...
беше да съм някъде далече.
Когато свършеше...
Хауърд почистваше Дейвид.
После идваше до мен и само казваше...
"Не казвай на мама."
Никога не го направих.
Не знам защо, но не казах на никого.
Но сега, го казвам на теб.
Не знам защо,
не направих нищо за да му помогна,
когато това се случваше.
И никога няма да си простя.
И после той...
ме караше да вдигна роклята си,
да си смъкна бельото си...
изваждаше ножче
и ме порязваше...
Само леко,
но достатъчно, за да ме боли...
точно над бедрото ми.
За да ми напомня да не казвам на мама.
Порязвал те е?
Това не е обичайно
за някой с такъв тип поведение.
Да рискува да го хванат
като ти прави очевидна рана
Тези изглеждат като пресни белези.
Порязвам се върху неговите белези.
Това са мои белези сега.
Контролирам ги.
Ако се порязваш сама -
не контролираш нищо.
Никога няма да разбера защо
Хауърд ме караше да стоя тук и да гледам
Преди няколко години, проучвах това
и попаднах на една твоя работа.
Ти ме накара да разбера.
За да бъде както те искат.
Да знаеш, че контролираш друго човешко същество...
това е има значение.
Не е само секса.
И тогава прочетох друга твоя разработка
и разбрах, че ти си този, който ще ми помогне.
Аз все още не съм...
съвсем сигурен...
какво точно искаш от мен.
Полицията смята,
че Дейвид е избягал
и майка ми мисли така, до днес.
Но той не би го направил това, не и без да ми каже.
Бяхме близки. Преживявахме всичко заедно
В деня, когато Дейвид изчезна, бях излезнала да пазарувам
с майка ми.
Мисля, че Дейвид е опитал да се защити
или е заплашил да каже да някого, и Хауърд ...
Хауърд е убил брат ми.
Нямаш доказателство за това.
Ето защо се нуждая от теб.
Целият ми живот е посветен на това
да докажа какво е направил,
какво вероятно още прави.
Чудовищата не могат просто да спрат.
Да организира младежка благотворителност
Да тренира хокейния детски отбор?
Използвах всеки трик и техника, които
познавам като полицай
да го хвана, да намеря доказателство.
Направих всичко.
Искам ти да му направиш профил.
Да ми кажеш как е убил брат ми.
И да ми кажеш какво е направил с тялото на Дейвид.
Катрин?
Ти ли си?
Какво правиш там долу?
Катрин? Какво правиш вкъщи?
Тук съм с момче, мамо.
Пушим цигари и се натискаме.
Мислих си ,мамо
- че каза, че ще излизате тази вечер. - Излизахме. Но сега се върнахме.
Хауърд, хм, Томас Шефър.
Водила съм го в кантората ти?
О, да,
професорът.
По психология, нали?
А това е майка Мари.
Ние сме стари приятели.
Нима?
Ние...
Ние се срещнахме в новото ти жилище.
И какво правихте в новото ми жилище?
Пушихме цигари и се натискахме.
О, добре се целува, нали?
Томас...
Искаш ли кафе?
Или питие?
Не, трябва да тръгваме.
Работим по един случай наблизо
и поисках да се отбием и да вземем нещо за апартамента.
Но обещах на Томас, че няма да се бавим.
Какво правихте в мазето?
Ами...
Мислих да използвам стария съндък за играчки
като ракла
за одеала например.
Да, ще изглежда сладко в новото ти жилище.
Ето защо се отказах.
Но Катрин ми разказа всичко за него.
Колко много означава
за нея.
Вие сам да го направите за нея.
Катрин.
Не Хауърд го направи.
Ти знаеш кой го направи.
Това е единственото нещо, което е завършил през целия си живот.
Баща ми го е направил?
Но аз ясно си спомням как гледам Хауърд, докато го правеше.
Не си бил ти?
Съжалявам, скъпа.
Така са започва.
Първо проблеми с паметта,
после с колената.
Знаеш ли, по-добре да приемем поканата да пийнем?
Той е докторът.
Какво искаш?
Имам страхотен скоч.
Двете ни следи не доведоха до нищо.
Няма и с тази да успеем.
Какво казваш, Рей?
Да изживеем мечтата.
Познаваш детектив Молбек.
-Да, здравей, Джер. -Здравей.
Какво имаш? Дай ми един бърбън, Рей.
Чист.
"Айрън Сити".
Добре.
Онзи първият, който проверихме?
Как му е стигнал мозъка
да попълни формулярите за Полицейската академия, а?
Знам, но той е точно от тези,
които в крайна сметка натискат спусъка.
Така е,да.
Хей, Рей..
Говорих с някакъв човек
и той каза, че си искал
да отвориш собствен ресторант или нещо такова,вярно ли е?
-Не го отворихме. -Ами? Защо?
Парите изчезнаха.
Гадно.
Самус Фрей открадна всичките ми спестявания.
И така, останах си тука да сервирам уиски
а той се измъкна, все едно няма нищо.
Да знаеш, че току-що го намерихме убит
на горния етаж на оня
кръгъл паркинг, дето го построиха.
Самус Фрей е бил убит?
Да.
Питиетата са за сметка на заведението!
Изглежда често работиш
с Катрин напоследък.
Участвам в няколко случая.
Но се страхувам,че не мога
да продължа да работя толкова.
Нима? Срамота.
Разбрах, че си много добър в работата си
Катрин просто е била любезна.
Не го разбрах от Катрин.
Напълно и вярвам.
Но когато доведе някой непознат
в кантората да иска информация
от засекретените папки, обичам да знам
с кого работи тя.
Аз...
сам те проверих.
Надявам се да не се сърдиш.
Съвсем не.
Надявам се да не сте намерили нещо неприятно.
Правя всичко това
само заради Катрин.
Кажи ми като психолог,
който работи редом с нея?
Мислиш ли,че тя...?
Животът и не е бил лесен.
Знаеш...
разводът на родителите и не бил
много приятен, меко казано.
Тя имаше по-голям брат,
с който бяха много близки.
После той избяга и изчезна.
Не мисля, че го е преодоляла.
А сега се занимава с това,
такъв вид работа...
нещата, с които се сблъскват полицаите
ежедневно, сигурно и се отразяват.
Много се тревожа за нея.
Е, тя е много силна.
Не бих се безпокоил за нея много.
И ти самият си баща.
А съветът ти е да не се тревожа за детето си.
Не, само казвам,че
тя знае как да се грижи за себе си.
Да, аз
винаги съм се опитвал
да я обичам,
да я подкрепям.
Не искам нищо лошо да и се случи.
Разбирам ви.
Напълно.
А къде са нашите питиета?
О, разсеях се. Извинявай, скъпа.
Да оправим сметката, Рей.
Хайде, де, мразил е Фрей?
Обиден е и на ченгетата,че не са му помогнали?
Да, но ти все още... следваш идеята на Шефър.
Имам предвид...
Това са глупости, като да гледаш на ръка, Джер.
Мисля, че бяхме прави от самото начало.
Убиецът не е знаел, че е записан.
Защо да рискува?
И да взема трофей?
Защо да запазва трофей, като заради него могат да го хванат?
Не е ли убиването на човека...?
Май че мисля на глас?
Ами ако тези 20 долара...?
са трофея?
Това не са просто пари.
Това е сувенир.
И Шефър каза, че ще ги сложи
някъде на открито.
Хей, Дон, какво става?
Ползваш стената ми като банкомат?
Ще ни трябва да я ползваме за доказателство.
Спокойно, Рей.
- Чао,мамо. - Чао.
Благодаря ви за гостоприемството.
Можех да се закълна, че Хауърд е направил оня съндък.
Ще ти помогна.
Той лъже.
Когато пак ни запозна,
той се държа, сякаш едва ме помни.
Но две минути по-късно ми каза,
че ме е проучвал.
А след минута спомена сина ми.
Защо би се преструвал, че не ме помни,
когато знае всичко за мен?
Чувства се виновен за нещо.
Ще бъда до теб, Томас.
Ти?
Какво облекчение!
Сигурна ли си, че искаш да го направим, Катрин?
Работила съм четири години за този момент.
Готова съм.
Майка ти знае.
Винаги е знаела.
Sync and corrections by explosiveskull www.addic7ed.com