Това са нашите момчета, които отиват да се бият за краля и родината.
Питаше за една жена, но тя си замина,
обратно за Германия, доколкото знам. - Германия?
Вярвам, че мосю Леклеър е намислил нещо неудачно.
Никога ли не се чудите къде е бил пет години?
Ако отново поставите под въпрос моя патриотизъм и личното ми достойнство,
ще разменим повече от думи. - Имам стая, която да предложа,
а горките белгийски бежанци нямат покрив над главите си.
Аз съм Флориан Дюпонт. Дружеството за подпомагане на белгийските бежанци ме изпраща.
На какво дължа това удоволствие? - Липсвахте ми, г-н Едуардс.
Искам да те поканя на среща, Агнес. - Това, че сме били близки не ти дава право да се месиш в делата ми.
Мога да помогна във войната. - Навярно разговаряш с грешните хора. Остави на мен.
Това е Бил Съмъртайм. - Запознах се с Хари Селфридж тази вечер. Той може да е нашият човек.
Надолу, моля.
О, толкова е жалко.
Всички тези играчки да се прибират, никой няма да си играе с тях.
Антигерманските настроения са много силни, г-це Калторп.
Политика на магазина е да не зареждаме нищо немско. - Не сте ли твърде голяма, за да си играете с кукли?
Не мисля за себе си, а за сестра си Рут. Тя няма много играчки. - Добро утро, Франко.
Добро утро, Грейс. - Седем, осем...
Спиралата на "Римел" става доста популярна, Джеси.
Искам да я предлагаме по-активно. - Да, г-це Хоукинс.
Мислех си да ида до Гринуич този уикенд, да погледам лодките, да хапна.
Искаш ли да дойдеш? - Не мога този уикенд. - Следващият тогава?
Не искаш ли да ходиш с мен?
Баща ми казва, че не бива да излизам с чужденци.
Наистина съжалявам, Франко, но така стоят нещата.
Добро утро, г-це Таулър. - Добро утро, г-н Леклеър.
Виж, Франк, американското правителство не бива да търгува едновременно с Германия и Великобритания.
Извличат печалба от войната.
Мога ли да те цитирам? - Със сигурност.
Добро утро, г-н Едуардс. - Г-жо Селфридж.
Ще го напиша в утрешния брой. - Оценявам го. Благодаря ти, Франк.
Какво има? - Всички напускат Лондон.
Кой пък си тръгва сега?
Хети Мадерсън. "Скъпа Роуз, съжалявам, че няма да мога да дойда на вечеря следващата седмица."
Очевидно лодките са претъпкани с американци. Не ги ли интересува колко лошо изглежда? - Явно не.
Добро утро. - Добро утро, г-н Селфридж. - Добро утро, г-н Селфридж.
Добро утро. - Добро утро, г-н Селфридж. - Добро утро.
Изглежда чудесно.
Да се гордеете с отдела си, това ми харесва да виждам.
Странно е, през повечето време забравям кой сте.
Искам да кажа, че сте нормален, като мен.
Аз съм нормален. - Вие сте Гордън Селфридж.
Не бихте могли да сте нормален, дори ако се постараете.
Добро утро, сър. - Добро утро.
Добро утро, г-н Селфридж. - Добро утро.
Ръководителите на отдели ви чакат, г-н Селфридж.
Искам да поговоря с вас за стоката тази сутрин. Както знаете,
разчистихме немските стоки от рафтовете и ги заменихме с британски, доколкото можем.
Някои от вас са се справили извънредно добре. Г-ца Хоукинс, например. - Благодаря ви, г-н Селфридж.
Приятно ми е да отбележа, че продажбите на парфюмите на "Ярдли" и "Пентхалигън" са се повишили с 50% от миналия месец.
Става дума за насърчаване на клиентите да възприемат нови стоки.
Когато опитат нещо, обикновено го харесват.
След като г-ца Хоукинс може да го стори с козметика, останалите също ще съумеете.
Как се развиват плановете за патриотичния концерт?
Шефе, все още издирваме нашия певец знаменитост. - Дръжте ме в течение.
Благодаря много на всички ви. Г-це Мардъл, един момент, моля.
Как мислите, че се справя Гордън? - Много добре.
И аз съм доволен от него. Нека ви върнем г-ца Калторп
в "Аксесоари" и да видим как ще се справи сам. - Много добре. - Още нещо.
Разбрах, че сте станала независима жена.
Ами, да, така е, но това не променя нищо.
Отнасям се много отговорно към магазина. - Аз пък нося отговорност за вас.
Магазинът няма да е същият без вас.
Само исках да ви кажа да се порадвате. - Да се порадвам на какво? - На парите.
Брат ви ги е оставил на вас, защото е искал да ги притежавате.
Не се чувствайте виновна. Забавлявайте се. Заслужавате го.
Благодаря ви, г-н Селфридж.
Приемала си посетители.
Младеж, който участва в една от благотворителните ми прояви. - Не се бяхме разбрали така, Мей.
Мислех, че си разбрала. Сега съм мъж с положение.
Никой, освен мен няма да си ляга с жена ми.
Локсли, върни ми го.
Съгласно закона, съпругът е в правото си да влиза в спалнята на жена си.
Това няма да ти трябва повече.
Извинете? Имате ли уговорена среща с г-н Селфридж?
Ще ме приеме.
Г-н Селфридж, добро утро. Бил Съмъртайм.
Запознахме се на покер събирането у г-ца Дей. Работя за правителството на негово величество.
Седнете, моля.
Лорд Еджертън ли ви изпраща?
Нямам нищо общо с Еджертън.
Набавям нещо съвсем различно.
Информация.
Какво искате да кажете? - Събирам информация за разузнаването.
Съществено във войната е да знаем какво е намислил врагът ни.
Съкращавате снабдяването от Германия, нали? - Да.
Подходящо време да заминете...
в командировка там.
Има лица, с които искаме да се свържете.
Но... как ще се възприеме едно пътуване до Германия от британската общественост?
Трябва да поддържам репутацията си.
А ние разполагаме с ресурсите да правим нещата дискретно.
Никой няма да узнае.
Не знам.
Може да ни бъдете от голяма полза.
Втривате я върху миглите си и те стават прекрасни.
Съжалявам, че не можах да ви видя снощи. Бях зает с това.
Статия за шефа ви. Надявам се да му хареса. - Убедена съм, щом вие сте я писали.
Дамата ме ласкае. Какво ли иска? - Вечеря. - Речено-сторено.
Успех.
С г-н Едуардс изглеждате близки, г-це Хоукинс.
Приятно ни е да прекарваме време заедно.
По-възрастен е от вас и му се носи определена слава.
Мога да се грижа за себе си, благодаря.
И за разлика от вас, обичам мъжка компания.
Щом ще има промоция на британско спално бельо, трябва да се възползваме.
Защо са ни толкова много чаршафи?
За да не свършат, разбира се, дори да се свърши с всички останали.
Ами сапунът? Ще се изненадате колко бързо свършва.
Цели 25 кутии? - Добро утро, г-жо Краб, как сте днес?
Трябват ми фиби, г-це Мардъл. 12 дузини.
12...
Изработено е от британски плат.
Имахме от него в склада, затова предложих на г-н Такъри
да го използва за тези модели. - Отлично.
Много добре, г-н Леклеър. Много добре, и двамата.
Модата отново си стъпва на краката.
Г-н Селфридж. - А, г-н Едуардс. Ето те и теб.
Добро утро. - Добро утро. - Извинете ме, господа.
Е, какво има?
Не мислите ли, че трябва да спрете да рекламирате немски марки?
За какво говорите? - Шапката, с която дойдохте на работа тази сутрин -
"Хомбърг".
Името "Хомбърг" беше променено, г-н Такъри.
Сега се нарича "Биариц". - А обувките,
ръчно изработени в Мюнхен. - Ще продължавам да ги нося, тъй като са изключително удобни.
А сега, ако сте приключили, трябва да преоблечете манекена.
Моделът не е както трябва.
Полата трябва да е с по-висока талия, ето така.
"Г-н Селфридж изказа мнение, че амери- канците не бива да търгуват и с двете страни и да трупат печалба от войната."
Оповестих вижданията ти. - Благодаря. Така е добре.
Може да изгубиш няколко приятели. - Повечето и без това се върнаха в Щатите.
Искам да напиша материал за Комисията за снабдяване. Влиятелна компания.
Не ми говори за тях. Приключих с всичките. - Отказали са ти, а?
Свързах Локсли с някои хора - но не го харесвам.
Както и да е, Комисията за снабдяване не ме интересува.
Има и други начини да се помогне във войната.
Делфин, ела и погледни какво пристигна току-що.
Не го приемай. Хари Селфридж те подкупва.
Позволи му. Имала съм достатъчно независимост за цял живот.
Все пак вече не съм на 20 години.
Почти на толкова си. - Много си мил, Джим,
но трябва да съм реалист. А г-н Селфридж е изгодна партия.
Той е от онзи тип мъже, от които колкото по-малко искаш, толкова повече дават.
Женен е за дружката ти. - Той я прави нещастна.
А тя не го разбира. - За разлика от теб?
Така е. Наясно съм как е устроен Хари Селфридж.
Безпокоя ли те? - Не. Влизай.
Правят ми жилетка от този британски плат, който е на промоция.
Само исках да ти благодаря за виното
и да ти кажа, че не мога да го приема.
Разбира се, че можеш. Ще ми направиш услуга.
Нужно ми е пространство в склада, а ти организира страхотна вечер с игра на карти.
Въпреки че лорд Еджертън не те зарадва.
Погрижете се да стане бързо. Благодаря. - Да, сър.
Но Бил Съмъртайм дойде да ме види.
Бил?
Но той почти не разговаря с теб цяла вечер.
Не знам дали си наясно с какво се занимава той.
Той ме осветли.
Ама наистина ли? - Ами, да.
Стар приятел ми е, познаваме се отдавна.
Невъзможно е да му се откаже. За какво е дошъл да те види?
Благодаря, г-це Плънкет.
Не мога да го обсъждам.
Не прибързвай. Знам, че се тревожиш, че не вършиш дължимото за тази страна - но не е вярно.
Хората идват в този магазин и им става леко на душата.
Забравят за проблемите си. Повярвай ми, знам как е.
Има ли неприятности с клуба? - Не.
Единствено със снабдяването.
Времената са тежки. Ако има още нещо, с което мога да помогна...
Много мило.
Но мога да се грижа за себе си.
И ти трябва да направиш същото.
Роуз. - Делфин. - Не съм те виждала от толкова време.
Вече изобщо не идваш да ме видиш в клуба. - Бях много заета
с магазина. - С още благотворителни събития?
Всъщност, помагам на Хари,
по-специално с новите служителки.
Е, това е чудесно.
Много му хареса покер вечерта, която организира.
Трябваше да те попитам преди да го отклоня от правия път. - Не съм му пазач.
Значи ми е простено? - Няма за какво.
Хубаво.
Е, трябва да побързам. Довиждане, скъпа.
Влез.
А, г-н Такъри.
Какво мога да направя за вас? - Въпросът е от деликатно естество.
Отнася се за г-н Леклеър. - Какво за него?
Мисля, че трябва да обмислим възможността
да не е такъв, какъвто изглежда.
Какво за бога имате предвид?
Държи се странно.
Видях го, тук, в магазина, да разменя пари с един човек.
Знам със сигурност, че се опитва да открие едно лице от Германия.
Лице от Германия? - Също така, мисля, че наскоро е бил в Германия.
Е, това не може да е вярно. - Аз ли съм единственият в целия магазин,
който вижда какъв е той всъщност? Завърнал се е, изневиделица, точно преди да избухне войната.
Изглеждаше размъкнат, отказваше да отговаря на въпроси какво е правил през последните четири години...
Бил е в Америка. - Защо тогава се е върнал?
Тези въпроси трябва да се запитаме. Вестниците пишат, че навсякъде има шпиони,
че трябва да сме нащрек. - Добре, благодаря ви, г-н Такъри.
Ще проуча въпроса.
Междувременно, моля, пазете тревогите си за себе си.
Не искаме да се носят слухове.
Накъде си тръгнала?
На вариете, с г-н Колиано.
Какво лошо има в това?
Може да се справиш и по-добре.
Знаеш ли, Виктор е добър, честен човек.
Аха, искаш да кажеш, за разлика от мен!?
Хората разправят неща за теб, Анри. - И какво говорят?
Ами, че криеш нещо.
Тази страна се е побъркала.
Криеш нещо, нали?
Защо не говориш с мен?
Точно ти, измежду всички хора, да се съмняваш в мен.
Не искам да е така.
Но ти не си човекът, когото познавах някога.
До "Пикадили съркъс" през гара "Чаринг крос" и авеню "Шафтсбъри"! - Готова ли си?
До "Пикадили съркъс" през гара "Чаринг крос" и авеню "Шафтсбъри"!
Тръгвайте!
"Нека всички тръгнем надолу по главната,
нека всички тръгнем надолу по главната..."
Не съм те виждал толкова щастлива от доста време.
Приемах живота твърде насериозно, това е причината.
Хубаво е да не се тревожиш през цялото време.
Благодаря ти, Виктор, имах нужда от това.
"О, какво щастливо кътче,
място за забава и веселби,
сред момчета и момичета.
Затова нека всички тръгнем надолу главната,
нека всички тръгнем надолу по главната,
нека всички тръгнем надолу по главната улица.
Аз ще ви водя, може да ме следвате,
елате с мен да видим какво ще открием.
Нека всички тръгнем надолу по главната,
О, какво щастливо кътче,
място за забава и веселби,
след момчета и момичета.
Затова нека всички тръгнем надолу по главната..."
Благодаря.
Какво?
Здравей, Ричард.
Гледай ти,
Ричард Чапман пее в музикални зали.
Никога не бих повярвала.
Трябва да си изкарвам прехраната, Мей. И ми харесва.
Познаваш ме. Докато пея, съм щастлив.
Радвам се, че го казваш, защото имам работа за теб.
Някои популярни мелодии, подправени с малко класика.
За благотворителен концерт в магазина на Селфридж.
Моля те, кажи, че си съгласен.
Заради теб ще го направя.
"Ще си мечтая, мила, за теб,
ден след ден..."
Добре, стига.
"Мечтая, когато небесата синеят,
когато те сивеят..."
Изобщо не си се променил.
Ще трябва да ме поизтупаш малко.
Облеклото ми е виждало и по-добри времена.
Това мога да уредя. - Обзалагам се, че сега можеш да уредиш всичко.
Хвана богаташа.
Всички момичета това искаха, но ти го получи.
Така е.
Започвам да си мисля, че... вероятно е било грешка.
Той те обича.
Не... не мисля, че Локсли знае какво е любов.
Тогава защо се ожени за теб?
Ами,
всички ме желаеха през онзи сезон, помниш ли?
По някаква причина бях "на мода".
Локсли обича да притежава неща, за които другите хора копнеят.
Обаче и аз имам вина.
Омъжих се за него за пари и заради властта му.
Мислех си, че мога да го държа на разстояние, разбираш ли?
Сбъркала съм.
Напусни го. Той не те притежава.
Притежава всичко, с което съм облечена. - Кой го е грижа за кожени палта? - Мен.
И какво му е толкова хубавото? - Ами, държи ми топло.
Свестен мъж ще върши същата работа.
Умно момиче си, Мей.
Имаш голямо сърце. Заслужаваш да си щастлива.
Идвайки тук, виждайки те,
ми напомни за мен - момичето, което бях някога.
Не е била чак толкова лоша, а?
Не, може и да не е била.
Къде беше?
Навън, очевидно.
Чаках те.
След теб.
В добро разположение на духа сте тази сутрин, г-це Мардъл! - Така е, г-це Хоукинс. Излизах снощи.
С г-ца Таулър? Само по женски?
С г-ца Таулър и двама господа. Вечерта беше много приятна.
Г-це Калторп, след като се върнахте отново в "Аксесоари",
очаквам да виждам стандартите на "Аксесоари".
Внимавайте с носните кърпички. Да не са измачкани. Благодаря.
Да, г-це Мардъл.
Радвате ли се, че се върнахте? - Бях забравила какъв вампир е г-ца М.
Трябваше да си остана при чая.
Това е за вас. Е, не точно за вас. За сестра ви.
Британска изработка. Сестрите ми обожаваха техните кукли.
Кофти е, че няма много играчки. - Рут ще се влюби в нея.
Не биваше. - Имах желание.
Вие сте джентълмен и приятел. Благодаря.
Ако г-жа Краб имаше повече занимания, вероятно щеше да се тревожи по-малко.
С какво ви безпокои? - Запасява се с най-странни неща.
Снощи побутнах с палеца на крака си бурканче с мармалад - под леглото.
Дорис изглежда едва забелязва, че сме във война,
толкова е улисана с децата. - Г-н Гроув, г-н Краб, добро утро.
Добро утро, г-це Мардъл. - Ама добре изглеждате, г-це Мардъл!
Напоследък забелязах, че докато всички остаряваме, вие сякаш се подмладявате.
Нов парфюм ли носите, г-це Мардъл?
Да, реших да се поглезя.
Има ли напредък по отношение на благо- творителния концерт, г-н Краб? - Има.
Открихме нашия певец, тенор, нарича се...
Познат на лейди Локсли - Ричард Чапман.
Ако има нужда от музикален съпровод - белгийският ми наемател свири невероятно на цигулка.
Тя настани ли се вече?
Да, благодаря. - Добра идея, благодаря ви, г-це Мардъл.
Моля, поканете я да участва. - Добре.
Г-ца Плънкет каза, че сте искали да ме видите.
Да, моля, седнете.
Работата е там, че из магазина се носят слухове за вас.
Някакви безумия, разбира се.
Трябват ми някои подробности, за да ги разсея.
Затова,... ще ми кажете ли с какво точно сте се занимавали
след като напуснахте "Селфридж" преди четири години?
Бях в Америка, както знаете.
Да, но през цялото време ли?
Не, не съвсем.
Къде сте били тогава?
В Европа.
В Германия?
Да, в Германия.
Анри, нямам намерение да разпитвам за личния ви живот.
Хубаво. Защото нямам намерение да ви разказвам за него.
Онова, което ще ви кажа е,
че г-н Селфридж ви е гласувал голямо доверие
и че ако криете нещо, каквото и да е,
сега е времето да го споделите.
Има нещо, което трябва да ви кажа.
Ще подам предизвестие за напускане.
Френското правителство допуска всички мъже във войската.
Искам да напусна колкото е възможно по-скоро.
Разбрах го тази сутрин. Банката ще ми отпусне заем,
за да мога отново да отворя ресторанта. - Това е чудесно!
Ще подам предизвестието си.
На г-н Селфридж ще му липсваш.
А на теб? - Разбира се. Знаеш, че е така.
Можеш да дойдеш и да управляваш ресторанта заедно с мен.
Какво?
Омъжи се за мен.
Само ме изслушай. Имаш нужда от някого. Мислиш си, че си добре сама, но не си.
След като Джордж замина, си тъжна, виждам го
и ми къса сърцето. Искам да се събуждам до теб всяка сутрин и да заспивам до теб всяка вечер,
мисля, че и ти го искаш. - Виктор... - Наистина може да ни потръгне с ресторанта.
Когато имаме деца, те също ще ни помагат.
Ще бъдем почтено семейство. Смисълът на живота са хората,
нищо друго. - Виктор... - Моля те,
не казвай "не", преди поне да си го обмислила. - Ако ме оставиш да кажа нещо,
ще чуеш какво имам да кажа.
Отговорът ми е "да".
Наистина ли? - Наистина.
Благодаря.
Г-н Гроув се съгласи да ви позволи да свирите на благотворителния концерт.
Ще има и суфражетки. - Суфражетки?
... Властни дами.
Но едно от нещата, които правят, е да организират театрални събития във военни лагери.
Може да ви намерят някаква работа.
Винаги мислите за мен.
Ами, хубаво е да имаш някого, за когото да мислиш.
Съжалявам, че закъснях. - Не бяхме започнали да се храним.
Нещо случило ли се е?
... Ами...
Не бива да ви казвам, обещах да не го правя,
затова не бива да казвате и дума... - Г-н Колиано?
Предложи ми.
И ми даде това.
О, Агнес, поздравления. - Благодаря.
И така, на какво дължа това удоволствие?
Филц. - Филц?
Да, за войнишки палта.
Трябва ми доста, и то бързо.
Вярвам, че имате доставчици. - Така е.
Тази информация за Комисията за снабдяване ли е?
Има ли значение за кого е? - Голямо.
Има бизнесмени в Лондон, които се опитват да изкупуват материали, за да ги продават на врага. - Американци.
Само защото са ми сънародници не озна- чава, че имам намерение да им помагам.
Откъде изобщо знаете за тях?
Какво е толкова забавно? - Вашето лицемерие.
До преди няколко седмици, този магазин беше пълен с немски стоки.
Както беше всеки друг магазин в Лондон. Великобритания зависеше твърде много от германското производство.
Но вие продължавахте да купувате от...
... доброто старо отечество.
Не ви вярвам, Локсли,
толкова е просто.
Не мога и няма да ви помогна. Намерете си филц от другаде.
Кой сте вие, та да говорите за доверие, Селфридж?
Вие сте търговец, а търговията е мръсно занимание.
Построили сте вулгарния си магазин и сте забогатяли.
Не сте направили абсолютно нищо за тази страна.
Имате посетител, г-н Селфридж.
Чака ви на двора.
Благодаря.
Г-н Съмъртайм, добър вечер.
Г-н Селфридж.
Искаме да знаем вашия отговор.
Оплаках се от правителството,
че не ме използва във войната.
Ще бъда страхливец и лицемер, ако откажа.
Чудесно. Ето имената на производителите,
с които искаме да опитате да се срещнете.
Името горе в началото е от изключителен интерес за нас.
Ще замине за Берлин през следващите няколко седмици, така че...
може да ви помолим да тръгнете всеки момент.
Мислех си да отида до Европа. - Защо?
Трябва да подобря взаимоотношенията с някои от снабдителите.
Не се тревожи. Ще бъда с американски документи.
Ще се оправя.
Къде в Европа? - В Париж най-вече.
Вълнувам се за довечера. - Хари, трябва да говоря с теб. - Ако е за работа, може да почака. - Не може.
Много си красива. - Благодаря.
Толкова съм нетърпелива. Ще тръгваме ли?
Позволете на мен.
Много мило от ваша страна да ми ги заемете.
Трябва да изглеждате безупречно, нали така?
Добре ли изглеждам? - Много добре.
... Помислих си, че може да си сложите тези.
На Джордж са.
Сигурна ли сте? - Той би искал да ги носите.
Добър вечер. - Добър вечер.
Добър вечер, г-н Гроув. - Добър вечер.
А, г-це Таулър.
Добър вечер, г-це Мардъл.
Къде е вашата цигуларка? Г-н Чапман много иска да се запознае с нея.
Това е Флориан, г-н Гроув. - А.
Но... аз си мислех...?
Имаше нещо като недоразумение, но се радваме, че Флориан отседна при нас.
Къде е г-н Чапман?
На терасата, чака да започне.
Оттук, Флориан. - Благодаря.
Късмет.
Не мога да повярвам, че си подслонила
млад мъж да живее в къщата ти.
Не можех да го отпратя.
Времената предполагат различни стандарти, не мислите ли, г-н Гроув?
А сега, ако ме извините? - Къде е мястото ми?
Оттук, госпожо. - Благодаря.
Добър вечер, г-н Селфридж, г-жо Селфридж. - Изглеждате много изискано, г-н Краб.
Може ли за малко, шефе? - Ще се видим вътре.
Един господин иска да ви види в кабинета ви. Казва, че е спешно.
Добър вечер, г-це Таулър. - Добър вечер, г-н Такъри.
Добър вечер, г-жо Селфридж.
Лорд Локсли. Лейди Мей.
С нетърпение очаквам събитието.
Патриотичен концерт, организиран от единствените американци, останали в града.
Може и да сме американци, лорд Локсли, но "Селфридж" е британски магазин,
който се гордее със своя принос. - Къде е Хари?
Трябва да дойде всеки момент. Моля, заемете местата си.
Г-н Краб, може ли да поговорим?
... Не можем да чакаме повече.
Ще се наложи да започнем без него. - Да. - Благодаря ви.
Господа, ще започваме. - Благодаря.
Трябва да тръгваме, г-н Селфридж.
Та.. тази вечер? - Да, веднага. Чухме,
че приятелчето, с което искаме да се срещнете е в Берлин. Може и да не остане за дълго. - На концерт съм.
Жена ми и гостите ме чакат. - Напишете бележка с обяснение до съпругата си.
Кажете, че трябва да заминете за Париж веднага. Важен снабдител е в града.
Помолете я да обясни на служителите ви, че ще се върнете до няколко дни.
Искаме да я успокоим, както и вашия персонал.
Не искаме да се тревожат за вас.
"Народите на Изтока, народите на Запада,
вражите сили ги проклинат, войниците на Англия,
но друга земя не ще ги откърми,
само тяхната родина, старата Англия!"
Всичко наред ли е?
Хари заминава. Може ли разбереш какво става? - Да. - Благодаря.
Благодаря. Следващата песен е посветена на момчетата ни на фронта,
но ще ми е нужна помощ.
Коя от вас, прекрасни дами, ще се присъедини към мен?
Аз.
"В огромния Лондон дойде ирландец един ден.
Улиците - покрити със злато, а всички бяха весели,
пееха песни на "Пикадили", главната и площад "Лестър".
Пади се развълнува и им извика..."
Моля, пейте с нас. Убедена съм, че знаете песента.
"Дълъг е пътят до Типерари,
дълъг е пътят,
дълъг е пътят до Типерари,
до милото момиче, което познавам.
Довиждане, "Пикадили",
сбогом, площад "Лестър".
Дълъг, дълъг е пътят до Типерари,
но сърцето ми е там..."
Закъснях за концерта. Съжалявам, Хари.
Бил!? - Добър вечер, Делфин.
Къде отивате? Надявам се, че не замесваш Хари в нещо опасно?
Това няма нищо общо с теб. - Заминавам в командировка,
това е всичко. Моля те, не тревожи Роуз.
Тя не знае. - Няма да обеля и дума на никого.
Ще си мисля за теб.
Късмет, Хари.
Трябва да потегляме, г-н Селфридж.
"Дълъг, дълъг е пътят до Типерари,
но сърцето ми остана там!"
Благодаря ви, г-н Ричард Чапман и нашата изненадваща солистка,
прекрасната лейди Локсли.
Всички пари, събрани тази вечер, ще са за провизии за войници ни на фронта,
следващата песен също е за тях. Благодаря.
Откри ли го? - Не. Вероятно вече беше тръгнал.
"О, Дани,
гайдите, гайдите те зоват.
От долчинка на долчинка,
надолу по планинския склон.
Лятото си отиде,
цветята умират..." Мога ли да ви помогна?
Г-жо Селфридж, търся Анри Леклеър.
Анри!?
Моля, елате с мен, сър.
Заподозрян сте в шпионаж. - Какво?
Анри! - Не ме докосвайте! - Какво става? - Анри!
Ей, не ме докосвайте! - Извинете, трябва да е станала някаква грешка.
Отдръпнете се, госпожице. - Добре, добре. - Анри!
"Ще съм там,
в слънце и в сянка.
О, Дани,
о, Дани, толкова те обичам.
Ако дойдеш,
когато цветята умират,
и аз съм умряла,
дори да е така,
ела и намери
мястото, на което лежа.
Преклони се и кажи
молитва за мен.
А аз ще чуя
меките ти стъпки горе.
И всичките мои мечти
ще се стоплят и подсладят.
Щом не забравиш
да ми кажеш, че ме обичаш.
А аз ще спя в мир,
докато при мен дойдеш ти!"
Къде е съпругът ми? - Извинявай, предположих, че ти се е доверил.
Извличаш печалба от войната!
А сега имаш наглостта да обвиняваш
Хари Селфридж за цялата работа!?
Наемателят ви създава определено впечатление, а мъжете, както и двамата знаем, имат определени нужди.
В голяма опасност си.
Виктор ми предложи снощи. Казах "да". - Той е добър човек.
Не заслужаваш по-малко.
Ами, г-ца Таулър изглежда го боготвори.
Нещо не е наред, но да шпионира!? - И по-странни неща са се случвали. - Скандално! Извънредно скандално!
Хари ти вярваше, аз ти вярвах.