Какво е това място?
-Какво ми е? -Хей,хей, тук...
Това е просто трансцедентално неразположение. Виж ...
Добре...
Извинявай...
-Какво,по дяволите,беше това? -Тъкмо ти спасих живота!
Непървични момчета като теб не могат да преминат
от едно ниво в друго без да се разболеят.
Следваща спирка същата като последната!
Последната спирка е същата преди следващата!
Пригответе билетите си моля!
Хей!
Търсим жена. Името й е Бо...
Уоу!
Няма за какво да се тревожите приятели!
Машинистът трябва да си е забравил очилата!
Хей!
От мен ли е или целият влак се клати
при споменаването на името на Бо?
А..
Виковете...
прокълнатите души са в капан и се опитват да избягат.
Трябва да се измъкнем от тук и да намерим нашето момиче.
Хайде.
-Би ли спряла с позите? -Мразя това място.
Тук няма WiFi или каквото и да е, това е една дупка!
Само за една нощ е.
Остани тук ...
В къщи?
Какво? Някой трябва да направи нещо.
Живота е труден когато не знаеш кой си.
По-труден е когато не знаеш какво си.
Моята любов е смъртна присъда.
Бях изгубена много години...
Търсех,докато се криех.
Само,за да разбера,че принадлежа на свят скрит от хората.
Няма да се крия повече.
Ще живея живота,който аз си избера.
4*03 Разделени любовници
sync & correction by f1nc0 ~ addic7ed.com ~
Наляво. Надясно.
Виждал съм майка ти доста лека.
О, ето го малкият създател на неприятности.
Мога ли да ви помогна млада госпожице?
Липсва ти пианото, което си оствил в Полша, нали?
Жалко. Можех да те направя звезда.
Мамка му!
- Какво си направила? - Малко пренареждане.
- Добре ли е? - Добре?
Това място е по-подредено от скапания ми апартамент.
Ъм ... захарта е със солта и пипера.
Очевидно.
И ъм, оцета е с кетчуп и други подправки.
О! И вече не е в непосредствена близост до сода бикарбонат
... можеш да си представиш изненадата ми когато видях това ...
че всъщност всички бяха изненадани, когато тези двамата решиха
да ги смесят и да се позабавляват.
Карбоновата киселина е всъщност много нестабилна...
като това място... и Роналд.
- Ти си забавна. - Така ли?
- Е? Харесва ли ти? - Да. Харесва ми.
Просто имам нужда от малко захар.
Кристал ... не мога.
Почивката свърши!
- Почивката свърши!!! - Виждаш ли?
Нестабилна.
Виж. Смешно.
- Къде си във влака? - Какъв влак?
Мамо ... "влак", очевидно е жаргон за хероин.
- Просто погледни тук. - Здрасти, аз съм Кати.
и това е моята ... енергична дъщеря, Джулия.
Той защо ходи така?
О, това е старо суеверие на семейство Дженкинс.
Забавен уикенд. Къде отиде всичкия дим?
Някой е счупил всички чаши.
- Кучко, мисля, че мозъкът ти е счупен ... - Джулия!
Това има ли нещо общо с Лорън?
О, Боже ... защо не мога да си спомня, аз ...
Оу!
- Някой удари ли ме? - Мама го направи.
О, Боже ...
О, Боже, толкова съм гладна.
Искаш ли нещо за хапване?
О, моля те не ме питай това.
Убий ги ... Убий ги всичките ...
Убий ги.
Ох... Стегни се, Денис.
Добре... всичките обувки са закачени...
Иан ... гостът ти е буден.
Ъх, можеш ли да не гледаш баща ми сякаш е направен от хот-дог?
- Млада госпожице ... - Няма проблем ...
Тя ми напомня на най-добрата ми приятелка. Приятно е.
Виж, не искам да бъда груб, но трябва да си тръгваш ...
Татко. Тя на практика е мъртва. Господи.
Тя трябва да тръгва. Сега.
Иън, тя няма нищо ...
Момичета!!!
Сега!
Може ли първо да ползвам дамската тоалетна?
Това беше нейната стая. Тя беше тук.
Ей! събуди се!
- Момичето, което ти причини това ... - Тя се целува толкова добре ...
Къде е тя? Къде е Бо?!
Той ще е толкова ядосан когато разбере, че я няма.
Бо!!!
Беше тя.
Ако тя има от болестта, която ти имаше
преди минута,това е само върха на айсберга.
Делириумът и стомашните болки ще доведат до смърт.
-Но аз съм добре! -Защото си с мен,Елементал.
И този влак е специален.
Ако слезеш или се качиш без покана...
или поне котва... Можеш да я спасиш нали?
Не знам. Може би...
Можеш да го направиш,хайде...
Какво по дяволите правиш тук долу?
Не точно баща на годината, нали, Иан?
Мислиш,че просто можеш да държиш хора против волята им?
Държиш дъщеря си като затворник?
-Не знаеш нищо за мен... -Ние защитаваме Джулиа.
Не се нуждая от защитата ви.
-Защитавате от какво? -Глупав призрак!
Моля?
Семейството ни е преследвано.
Всяка година точно на този ден идва за нас.
Затова дойдохме тук.
Отдалечихме се от близките си, отдалечихме се от семействата си.
Заключваме се в тези килии до сутринта.
-Докато не си отиде. -Защо призрак преследва семейството ти?
Не знам. Просто наследих проклетото нещо.
Всички от семейството ми умряха, преди да ми обеснят.
Е,да се справям със "странни неща" е специалността ми.
Мога да помогна.
О,Боже мой,как така да помогнеш? Няма никакъв шибан призрак,откачалки!
Всяка година ме заключвате в тази глупава къща,
и нито веднъж не съм виждал призрак!
Не може да продължавате да ме заключвате
- Добре,време е. - Татко,не!
И е време да напуснете къщата ми.
Ако заключите мен... занключвате и нея също.
Не може и двамата да сте в една клетка,Джулия.И ти го знаеш.
Няма да рискувам живота на дъщеря си!
А ти трябва да напуснеш сега!
- Татко! - Няма проблем.Тръгвам.
Благодаря за всичко.
Влизай...
Добре...
Без обаждания,без писма. Без никаква кореспонденция.
За пет дълги години.
И сега така неочаквано, не можеш да тръгнеш без мен.
Какво да кажа? Трогнат съм.
Ако има нещо,на което живота ме е научил,
това,е че определено мога да живея без теб.
Но съгласна съм. Трогнат си.
Сега,има нещо различно в теб.
Евъни. Боядисала си си косата?
Да. Благодаря,че забеляза.
Цвета е Растат ми очи на гърба
или ще ти израстат на теб!
-Привлекателно е. -Нали?
Да.
Пяла си сопрано в църковния си хор, нали?
Алт.
Ох. Дете мое...
Виждам,че имаш подход с децата.
Риска на професията,предполагам.
Когато си бил на власт толкова дълго колкото мен...
всеки е твое дете.
Харесва ли ти или не,
един ден ще се събудиш и ще си просто майка.
И Друид.
Не ме разочаровай както Chanel Number Goo.
-Очите ми са кафяви. -Всъщност са имперско кафяво
с лек блясък на зелено в рамка около зеницата.
Просто не прецаквай това.
Татко? Татко съжалявам...
- Хей... - Ти се върна.
Да се нуждаеш от съкилийник?
Добре ли си?
Изглеждаш малко като онова момиче от онова видео
в здравния клас даваща брутното раждане Добре е, Кенз, наистина.
Ъх, коя е Кенз?
Някой, който очевидно ми липсва много.
Виж, ъм, Джулия... Какво става?
Бил съм от моята страна на лошите семейни събирания,
повярвай ми, но това е луд град.
Ъм, може ли да ти покажа нещо?
Убий ги... Убий ги всичките.
Убий ги...
Хората в семейството ми, продължават... те продължават да умират.
Убити. Самоубити.
Моят прадядо отровил цялото си семейство - почти, и тогава...
ги нагласил като кукли, които били на чаено парти.
Ъм, и тогава там...
там е това.
Това малко момче, ето там? Това е баща ми.
Той е видял баща си да застрелва цялото си семейство.
Сещаш ли се,как той спомена за наследяването на този дух?
Ами ако той всъщност е наследил това нещо?Това...
нещо,което ги кара да вършат всички тези ужасни неща.
Никога ли не си виждал нещо необичайно?
Той ме заключва в кутия,ок? Той е луд!
Просто се страхувам,че един ден той ще ни нарани.
Е предполагам, че няма какво да се направи.
Освен да те измъкна от тук.
О,благодаря ти. Благодаря,че ме изслуша.
Знаеш ли за тотално луда мацка, която нахлу в къщата ни,ти си...
ти си всъщност наистина готина.
Хайде де.
Изгубихме нейната миризма.
Не, не, спокойно... Познавам тези гори.
Приятелят ми Мързеливият Джон беше изгорен тук.
Заспал върху едно дърво и тогава...
маймуни го изгорили. Маймуни?
Джон!Джон.
Джон...
Здравей Джон.
Хей,Здравей скъпи. Здравей Клио.
Джон.
Искам да те запозная с бизнес сътрудника си.
Джон. Бизнес сътрудника.
Да си виждал Сукуб да минава през тези гори?
Твоят Сукуб мина оттук снощи. Но..
В каква посока? Хм.
Добре.
Не ме съди.
Може да оближеш един пръст. Не!
Него. Хайде пак?
Искаш ли да откриеш Сукуба или не?
Бизнес сътруднико.
Чоовече.Наистина трябва да обичаш това момиче.
Ще трябва да не говорим никога повече за това.
Е, каква е истинската история с тази вудо магия?
Очевидно глупавия дух не може да влезе вътре.
Докато тя не пробва всички обувки и не развърже всички връзки; жалко!
А ходене в дворовете? О, духа не може да влезе в тялото ти
ако се разхождаш в дворовете. Защото това има смисъл.
О, това не е призрак
Това е тяло скачач! Джулия!
Джулия, не!
Исусе! Ти си болна?
Казах ти да не се намесваш!
Виж, съжалявам. Просто се опитвах да помогна.
Помощ?! Всичко беше под контрол!
Иън!
Къде колабира Джулия? Отвън.
Остави обувките и връзките.
Иън, какво правиш?
Казахме, че ако това нещо проникне в някой от нас, ще го убием, който и да е!
Но не Джулия! Няма да ѝ позволя да живее...
с каквото трябваше аз да живея.
Иън! Моля те! Тя е нашето бебе!
Знам какво ти се е случило, когато си бил млад...
но винаги има и друг начин.
Не знаеш нищо!
Не знаеш какво направи на семейството ми това нещо.
На брат ми, на сестра ми, майка ми, баща ми!
Какво ме накара да направя. Ти?
Каза ми, че е бил баща ти!
Ако Джулия трябва да направи това, което направих аз...
Не знаеш какво е да имаш нещо вътре в себе си!
Да притежаваш нещо, което не можеш да контролираш.
Всъщност, да. Имам представа. Мога да оправя това.
Да го оправиш?
Все още мога да чуя как онова нещо се смееше...
...докато изкормвах всички, които обичах.
Не можеш да поправиш чистото зло.
Той е прав. Аз съм чисто зло.
И никога не съм се чувствала по-добре.
Вървете!Скрийте се! Няма да позволя да се случи нещо!
-Не и без дъщеря ни! -Ще се справя.
Хайде, тръгвай!
Бакшиши.
-Благодаря. -Мх-ммм.
-Просто много ми се струпа. -Всичко е наред.Наистина,разбирам.
Защо си тук?
-Аз работя тук? -Да, знам.
Просто...
Знам защо Роналд е тук.
И все още се чудя защо аз съм тук...
Ох,това "Защо си тук".
Знаеш ли,ако е твърде личен въпрос...
Всичко е наред.
Е...предполагам...
...понякога когато момиче има много лош късмет...
тя...се чувства така сякаш тя е причината за него.
Тя е лошия си късмет.
И тогава започваш да очакваш неща.
Като да си най-добрата певица в градчето си,
не означава много в големия град.
И как понякога големите мечти те поглъщат цялата.
Ако не ги превърнеш в много малки мечти.
Малки като тази.
-Ферма за продан? -Малка ферма за продан.
Малко под десет акра.
Малко пилета. Прасета.
И стар кон на име Дюк.
Работиш здраво през деня и гледаш звездите през нощта.
Малък рай точно тук.
-Ще се видим утре. -Мх-ммм.
Слушай,знам,че не си много по пазаруването,
но ако някой път искаш бира и...
пица и отдушник...
знаеш къде живея. -Нямам идея къде живееш.
Какво по дяволите си ти?
Величество на два крака.
И какъв вид Фей може да си?
Джъмбий, Джъмбий,Джъмбий,Джъмбий...
Не искам да те нараня Джулия, но тази кучка не го прави по-лесно.
Аххх! Кой по дяволите си ти?
Дайсън!
Името му е Дайсън. Всичко е наред.
О, Боже... как ме намери?
Помогнаха ми малко.
Джъмбий, Джъмбий,Джъмбий,Джъмбий...
Бо,запознай се с Клио.
Пицата и бирата и отдушникът.
Много ли е скоро?
Разбира се, че не.
Влизай.
Знаем,че прескачаш от тяло в тяло, но какво друго можеш?
Хъх.. да не би да съм се съгласила за тройка?
Мамо! Мамо, те ме нараняват!
-Миличко! -Мамо!
Кати, не!!!
Кати!!!
Не... О, Боже...
-О,Боже... -Божур.
Какво?
Ще спре кървенето. Лекуващото цвете на Боговете.
-Расте в гората. -Върви!
Добре.
Бо... Ще те измъкна от утк.
-Ти умираш. -Тази жена умира.
Ти не разбираш. Когато скочи от
влака,се разболя. Трябва ти помощ.
Тя се нуждае от помощ,Дайсън. И аз съм виновна!
Помогни ми да оправя това. Аз ще почакам.
-Само притискай раната. -Върви!Върни ми Джулиа!
-Не мога да ги загубя и двете! -Ах!
Пред вратата на смъртта и все още помага на хората...
поне ти си все още ти.
Остани с мен... остани с мен,остани с мен...
О, човече.
Защо не можем просто... да изтрием всичко.
Всички лоши неща,които са ни се случили,
или сме направили. Просто да забравим...всичко.
Забравям разгонения шеф, който ме сграбчи за задника.
Забравям булчинската рокля и кубинките
които носех през цялата година като първокурсничка
-...като "изявление". -Да.Забравям...
забравям колата, която ударих и избягах,
без да кажа на никой. До сега.
-Всъщност бяха три. -Какво?
-Продължавай,продължавай! -Добре, добре,добре!
Забравям господаря, който имах пет години,
който ме държа в робство...
Какво?
Предполагам е от бирата. Свършиха ми нещата,които да забравям.
Представи си,че наистина може да забравим всички тези неща...
какво ще ни остане?
О Боже мой...
Знаеш ли,щях да съм добре само с бирата и пицата,нали?
Говори ми.
Така,какъв е плана?
Време е да се представя на това Джъмбий.
Чакай...
-ти? -Не трябва да правиш това.
Не трябва да се месиш с неща,които не те засягат!
Очевидно,не си била навън в света
известно време,позволи ми да те вкарам в релси.
Здравей,аз съм Бо,неутралната Сукуба, как си?
Някои неща за мен... харесвам кожа,да си прекарвам добре,
и в случай,че не си забелязала...
винаги се замесвам в неща, които не ме засягат.
И ако не спреш да изтезаваш тези невинни хора
ще забия крака си в ретро задника ти!
Да ги изтезавам!?
Мислеха,че съм вещица.
Хей,хей... хайде,момчета,говорехме за това...
Свали си ръцете от нея! Не я наранявай!
Махни си ръцете от мен! Пусни я!!!
Джон!Джеси!
Ноа!
И искаха да докажат на годеника ми, моя Ноа,че съм вещица.
Не правете това!!!
Моля ви!
Стихийна, не вещица!
Моя Ноа видя каква съм всъщност и все още ме обичаше.
Не!
Разделиха ни завинаги.
И аз няма да се спра докато и последния
от рода Дженкинс не е мъртъв!
Те са я убили. Вашите предци са я убили.
Нея и годеника й, също Дженкинс,убили са я!
О,Боже! Толкова много гняв!
Толкова много болка! Тя никога няма да спре!
Защо да плащам за нещо, което те са направили?
-Защото миналото винаги се обажда. -Тя се опитва да премине!
Бори се, Бо!
Не е зле. За човек.
Е,винаги съм на твое разположение.
Разположение? Харесва ми.
Какво беше това?
Докато бях в клетката зад бюрото на Векс,
имах много време да мисля.
Разбрах нещо много важно.
Оу?Какво разбра?
Че съм била много мила.
Знам,че Сукубата има нещо общо със залавянето ми.
Време е някой да я сложи на мястото й.
Вече го направих.
Моля?
Няма я.Помогнах на Тамзин да се отърве от нея.
Заради теб.Знаеш ли,мислех си,
че може би трябва да се върна.
Бих могъл да живея тук с теб отново.
О,скъпи..
но тогава къде ще държа кучетата?
Какво ще правиш сега?
При отсъствието на Бо?
Всичко.
Разделени завинаги. Какво?
Разделени завинаги. Така каза Джъмби.
Знам какво трябва да направя.
Преди да са се оженили,са били убити.
Заровени са отделно.
Ако ние.. Ако ние какво?
Не,не,знам!
Ако ги заровим заедно,това ще сложи край
на нуждата на Джъмби за отмъщение.
Хайде де..тук си от хиляди години
никога ли не си чел любовен роман?
Уау,ти си късметлийка.
Вземи Кати долу и се заключете.
Бъди добра,нали?
Дайсън,трябва да отидеш и да намериш останките им,чу ли?
Просто побързай,моля те.
Няма да те оставя Бо. Тъкмо те намерих.
Няма начин в ада да съм...
Вярваш ли ми? Да.
Тогава повярвай в това.Мога да я победя,Дайсън,но ти трябва да вървиш.
Трябва да побързаш.Моля те просто тръгвай.
Добре,това неговата бедрена кост ли е или е на Джъмбий?
Няма значение. Всичко отива на едно място.
Така ли протичат срещите ви с Бо обикновено?
Копаейки гробове и опитвайки се да спасите човешки живот?
Ще излъжа,ако кажа,че това не ми навява носталгия.
Добре, това ли е... всички негови парчета с нейните парчета?
-Да, това е. -Да?
Помогни ми да я задържа долу.
-Ох,ще ми достави удоволствие да ви убия и двамата. -Дръж я...
Те никога не са се женили! За това тя е заклещена в Чистилището.
Ако ги оженим... може би болката ще спре...
Къде ги намери?
Взимам те за моя законна съпруга
в богатство и бедност, в болест и здраве,
докато смъртта ни раздели.
-Взимаш ли ме за твой... -Ноа...
Взимаш ли Ноа за твой законен съпруг?
В богатство и бедност, в болест и здраве,
докато смъртта ни раздели?
Да.Взимам те.
Какво гледате?
Не можеш ли да ги видиш?
Чакай..
Ние? Готови ли сме да си идем вкъщи?
О,по дяволите да. Да.
-Добро утро,Рони. -Би ли вдигнала телефона?
Някакво куку звъни на всеки десет минути
и разпитва за някой си Карън. Какво?
Да.Твърди,че има голяма награда за информация.
Едва се приготвих за работа.
Ще отговориш ли,Червенокоске?
Всъщност трябва да ида до банята.
Ритниците ти ще отнесат цяло гето.
Ох,искаш ли да ти заема мойте закачливи летящи ботуши.
Те са фантастични и може да направят
това,ъм,бездомно-човешко- леко-нещо,което носиш
да изглежда като актуален моден избор.
Знаеш ли защо съм сигурна, че ще си добре?
Защото имаш топки големи колкото най-добрия ми приятел.
-Който е момиче? -Ох...
Чао,скъпа. И не бъди строга с тях.
Един ден ще се наложи да се изправиш срещу собствените си демони..
и те може да са полезни.
Но ако някога имаш нужда от мен.. намери ме.
Трябва да напусна. Какво?
Града.Ттрябва да напусна града.
За какво говориш?Кога да го напуснеш?
Сега.Наистина не мога да ти обясня.
Аз..ще дойда с теб,нали? Мога да помогна..
Не.Просто ми обещай,че ако някой дойде да ме търси
ще се преструваш,че никога не сме се познавали.
-Къде ще отидеш?Просто... -Обещай ми.
Обещавам.
За късмет. И с надявам да немариш някакъв скоро.
Чакай,чакай,чакай... има ли друг изход от тук?
Да.Ела.
Голям прилив на енергия за болно момиче?
Просто искам да се добера до леглото.
Едно по едно.
Клио... искаш ли да направиш нещото с ухото?
-Какво си мислиш,че правиш? -Взимам каквото е мое.
Парите са от значение,и твоя приятел Векс има лодка пълна с тях.
Наистина ли си мислиш,че ще си тръгнеш ей така с нея?
Нека го кажа по този начин. Ако ни последваш или опиташ да ме спреш,
тогава ще позволя тразнценденталната болест
да я изяде от вътре и ще я оставя
я гореща и кървава сукубска каша.
Нямам в предвид да се отдалечиш от мен.
-Искам да кажа отдалечи се от нея. -Какво?
Последния път когато проверих Джъмбий също беше Елементал.
Ахх!
Виждаш ли така е като помагаш на хората, Клио.
Понякога ти се отплаща с малко нещо наречено Карма.
Ау!
Джъмбий вече ме излекува...
и когато е била в теб е видяла точно какво ще направиш.
Това е само професионално...
Имаш ли си на идея, колко съм изморена и колко ми е писнало да съм
прецаквана и лъгана и определено да ми говорят празни приказки!
Избра грешното момиче да прецакаш.
Защото обичам да правя всичко лично.
Ау...
Какво си ти? Тя е твоят най-лош кошмар.
Да умреш с усмивка...
това е прекалено добра съдба за теб.
Взе ли малко средновековие, докато те нямаше?
Не знам? Може би.
О... Хей...
Е... Векс, а?
-Човече, този тип избра ли отбор вече? -И ти го казваш.
Боже,липсваше ми.
И ти на мен.
Заведи ме вкъщи?
Разбира се. Да.
Хмм..Нямам търпение да видя всички.
Кензи и Хейл..
Трик и..
Нали знаеш,че един ден ще се наложи да поговорим
за случилото се на този влак.
Какъв влак?
Не знам. Не знам защо го казах това..
Не се безпокой.
Ще разбера какво ми се случи. По-един или друг начин.
Можеш да бъдеш сигурен.
Няма да се отърва от теб, нали? Не е толкова лесно да скочиш, партньоре.
Знаеш ли какво?
Наистина се радвам да те видя.
И наистина съжалявам. Защо?
Мислиш ли,че трябва да спрем и да видим дали се нуждаят от помощ?
Съжалявам Бо..Трябва да те заведа вкъщи.
Който и да е, може да оправи украсата на апартамента си.
sync & correction by f1nc0 ~ addic7ed.com ~