Баща ми беше невинен човек, унищожен от влиятелни хора.
Грейсън стоят зад всичко това. Ще си платят.
Посветила съм живота си на това да отмъстя за смъртта му.
В крайна сметка все някой ще разбере коя си.
И няма да спра докато всички те не си платят.
- Не можеш да идеш там! - Налага се. Джак е вътре.
О, Боже! Деклан. О, Боже мой.
Имаше бомба в Грейсън Глобъл.
Мисля, че Конрад я е заложил за мен.
Искам да те спася.
Не мога просто да си тръгна, не и сега.
Може би никога.
Разбира се, не и заради мен.
Къде е брат ми?
Няма го, Джак.
На място! ФБР! Лягай на земята.
Нолан Рос, арестуван сте.
Нищо няма да ме спре да накарам Грейсън
да си плати за стореното. - Джак, не го прави.
Не проваляй живота си,
заради решенията, които аз взех.
За какво говориш?
Аз съм Аманда Кларк.
Страх...
Това е огън, който гори още от раждането, дори и в най-студеното сърце.
Той мотивира и парализира най-доброто в нас...
Или се използва като оръжие от най-лошото.
Но когато пътят е един - на предателство и измама...
Най-големият страх от всички...
Е този на абсолютната истина.
Съжалявам.
2 месеца по-рано
Добро утро, слънце.
Надявам се времето да се задържи,
Страхотно е.
Никога не е валяло,
на Възпоменателният ден на Грейсън.
Все още не съм Грейсън, Даниел.
Тогава защо най-накрая не изберем дата,
и да те направим от нас?
Нека първо мине утре, ок?
Знаеш ли, все още не мога да повярвам,
че се опита да събереш семейството.
Много жалко, че само половината от семейството ми ще бъде там.
Но не си ли поне малко любопитен
защо не сме чули от майка ти нищо през последните шест месеца?
Ами мога само да се надявам, след начина , по който ни напусна,
че тя е на едно тъмно и самотно място,
и никога повече няма да я чуем.
Леле. Изненадан съм, че не те хвърли.
Лека си като перце.
О, а ти винаги казваш правилните думи.
Какво има?
Надявам се разбираш, че не е добра идея
да си тук, когато Конрад се върне.
Вземи.
О, хей, не. Няма нужда.
И ти нямаше нужда да оставаш с мен през последните шест месеца.
Толкова съм благодарна, че го стори.
Знаеш, че ще се радвам
ако ме придружиш до града.
Не се опитвам да те крия.
Опитвам се да те запазя само за себе си .
Хмм.
Шарлот.
О, не те очквах в близките две седмици.
Е, явно вече не притежаваме имота си в Париж,
което открих в 3 сутринта,
след като наех кола от Брюксел.
Скъпа, съжалявам, че никой не ти е казал,
но европейският пазар е много силен в момента.
Както и конярчето ти, изглежда.
Знам, че последните няколко месеца
бяха много трудни за теб,
загубата на Деклан и бебето,
но се надявах, че ранното дипомиране
и пътуването до Европа ще ти повлияят освежаващо.
Или просто страдаш от часовата разлика. Така ли е?
Може би трябва да се прибереш в къщи, да полегнеш
и да хапнеш добре.
Ще го обсъдим по-късно.
Това са доста думи за "добре дошла."
Все още притежаваме имението, нали?
Отне ми само 10 години да ти върна услугата.
Надявах се никога да не я връщаш.
Благодаря ти, че ги убеди да ме пуснат.
Не бях готов да се изправя срещу моята капризна публика все още.
Е,радвам се че се върна сред живите Нолан.
Отне повече време отколкото очаквах
на защитната стена на Кериън
да изнамери всички данни за Инициативата,
които ме оневиняват.
Всичко,което има значение е, че го направи,
и нека никога да не споменаваме думите "Кериън" или "Инициативата"
-никога повече. -Амин.
Говорейки за...
Как вървят нещата около годежа?
Правя всичко възможно да избегна обявяването на дата
докато Даниел търси работа.
И, предполагам, мога само да ти съчувствам,
докато "Нолкорп" се съвземе.
Е...Какво изпуснах?
-Джак щеше да застреля Конрад? -Да, Нолан.
Мислех, че това е правилният начин да го спре.
Добре, зная, но не е,
просто всичко е свързано с името за него.
Чакай! Не си му казала, че бях председател
на този дълбоко скрит замисъл, не си нали?
Не съм го виждала.
След погребението на Деклан той затвори Стоуей
и замина с Карл.
Предполагам така е най-добре.
Не искам да рискувам да загубя един от малкото ми останали приятели.
Съжалявам, Нолан.
Не трябваше да те замесвам в моите планове.
Ъм...Дааа,без успех, Емс.
Аз ще бъда до теб докато не унищожим всички,
които набедиха баща ти...
И мен.
Особено ако това е твоята нова лятна къща.
Не е моя.
Сериозно?
Ако паметта не ме лъже, все още ти дължа къща.
Хмм.
Предполагам понякога да си получиш заслуженото може и да е хубаво.
Макар че смятах, че първо ще се разплатиш
с най-лошото Първо семейство на Ню Йорк.
С какво разполагаш?
Едно дълго и забавно лято.
Като започнем от утрешното парти за Възпоменателния ден?
И ако всичко върви по план,
това ще е последното събитие на Грейсън.
Епизод 1- "Страх"
Един ден преди дебюта
и ти все още не можеш да уловиш дълбочината на погледа ми.
Смразяващ поглед, Лайла. Ледено смразяващ.
Знаеш ли какво? Ъхх...
Дай ми минута.
Благодаря.
Най-после постигна безсмъртие,
както винаги си искал.
О, не, завещанието е в работата, която върша.
Тя е трамплин както за благоустрояването на щата,
така и за издигането ми до все по-високи постове,
за които съм предопределен.
В този смисъл, разгледах подробностите около партито,
което г-ца Торн любезно организира в отсъствието на майка ти
и ако охраната е приемлива
за обикновена сбирка в Хемптън,
то тя е изключително неприемлива за кандидат за президент
и затова ще добавим и ръчни метални детектори
и рентгенови скенери на всички входове.
За това ли ме извика тук?
Да ме направиш шеф на охраната ти?
Искам да кажа, знам, че ми трябва работа,
но не съм толкова отчаян. - Не съм казал, че си.
Това е досието за Райс и Хауторн,
където има вакантно място.
Казах ти, татко, хедж фондовете не са вече за мен,
както и връзките ти.
Време е да направя нещо сам.
Добре, стига да не започваш пак да пишеш поезия.
Оу, това ще бъде моят началник щаб,
който е работил в Райс и Хауторн, между другото.
Скоти, какви са добрите новини?
Има по-приятни места за по питие.
Някои от тях дори са отворени.
Просто...
да подишам малко свеж въздух.
На мили разстояние от апартаментът ти
и мястото на партито, на което не бях поканена.
Съжалявам Ашли. Не знаех, че си в града.
Знанието е сила, Емили.
Мислех, че имаш сила, Ашли.
Не. Това, което имах, беше сделка с Конрад-
плати ми да забравя за всичко глупости, които е правил.
Но този кладенец пресъхна
и след като няма да се спори за това,
Идвам при теб.
За какво?
За всичко, което имаш.
Видях този поглед в очите ти в нощта на изборите.
Не беше там, за да спасиш живота на Конрад.
Беше там, за да спасиш този на Джак.
И откакто знам какво все още чувстваш към него,
няма да се спра пред нищо докато не те разоблича пред Грейсън
каква измамница си в действителност.
Това няма как да стане, Ашли.
И за да съм честна, изглеждаш ми малко отчаяна.
Ще бъда на партито ти утре
и може да ме представиш на някои влиятелни мъже.
Звучи ли ти като план?
Това ли e всичко?
Не. Тепърва започваме.
"Искам безалкохолен коктейл".
Марго?
Обърках една поръчка, когато бях на 14,
а ти никога не ме остави на мира.
Изглеждаше щастлив с портокаловия си сок.
Такава приятна изненада да те видя.
Колко време мина?
Ами още преди да знаеш
как правилно да си поръчаш питие.
Леко лятно четиво?
Де да беше. Търся развитие в кариерата.
Никога няма да разбера
как правенето на пари е описание на работа.
Но разбира се, вашият вид са необходимо зло
тъй като съм тук, за да ме гледа влюбено друг инвеститор.
Това може да е, защото не носиш сутиен...
Или защото момчетата никога не порастват.
Не ме хвана да гледам, нали ?
И все пак забеляза.
Всъщност съм закъснял.
Но нека наваксаме утре
на Възпоменателното парти на приятелката ти.
- Идваш ли? - Не пропускам шанс за опознаване на американската култура
И без това е загадъчна.
Добре. Ще се видим тогава.
-Да. -Добре.
О, Марго... Емили не ми е приятелка.
Тя ми е годеница.
Ох, моя грешка. Аз никога не се оправям
Емили?
Видях,че вратата е отворена. Надявах се да си вкъщи.
О,Боже.Виж се. Изглеждаш толкова различно.
Благодаря ти. Харесва ми.
А ти очевидно си била в града прекалено дълго.
Изпускаш най-красивия залез.
О, Уау.
Надявам се, че не си прекъснала пътуването си
само, за да стигнеш навреме за партито.
Не, у дома съм, защото моята прекрасна майка
не ми остави никаква финансова възможност.
Виждала ли си я?
Да съм я виждала ли?
- Почти хванах Лейди Чатърли с любовника и. - Любовника и?
По-скоро беше за забавление.
Мисля, че той дори е отседнал в къщата.
Колко красиво.
Емили.
Срамота е, че все още идваш неканена.
Хм. Ако се беше обадила предварително,
щях да те поканя на вечеря.
Правя най-прекрасната салата от свежи аспержи,
които набрах от градината тази сутрин.
Хмм. Съжалявам, че го пропуснах.
Ще ти опаковам малко...
Заедно с всяка неприязън
ти и аз сме показали един към друг.
Нека оставим миналото, става ли?
Точно заради това съм тук.
Не съм получила отговора ти за поканата ми за утре.
Сигурнa съм, че знаеш, че ще откриваме
потрета на съпруга ти и се тревожа за отсъствието ти
ще...
Изпрати грешно послание.
О, е, имам своите притеснения
за това какво си мислят хората за мен в момента.
Е, това едва ли има значение за теб, но...
Исках да те уведомя, че се натъкнах на Ашли.
Каза ми, че си имала афера.
И тя е толкова отчаяна, мисли си,
че ме изнудва, за да запази тайната ти.
И ти дойде да ме предупредиш.
Е, това е много мило.
Е, достатъчно е да се каже, че нейните факти
са зле измислени, както и намеренията и.
О, не се съмнявам, че тя греши, Виктория.
Мм.Но...
Бих казал,че изглеждаш щастлива.
Възможно ли е
някой друг да ти повдига духа?
Като...Патрик?
Сякаш съм прозрачна за теб.
Да. Той се появи в нощта, в която Конрад беше избран.
Въпреки, че не го бях виждала,
откакто беше на 6 месеца,
нямах съмнение,че той е първородният ми син.
Той промени сърцето ми.
Е, трябва да се връщам в града...
при мъжа,който промени моето.
Вярвам,че ще запазиш тази информация за себе си.
Вярвам, че ще те видя утре.
Мисля, че и двете разбираме важността
на това да защитим неприкосновеността на семейството.
Както и да се борим с тези, които искат да го разрушат.
Чао.
Ами, мисля, че тя ще се радва да се запознаете, Джордж.
Добре. Добре. Ще се видим тогава. Благодаря. Довиждане.
Не те чух да се прибираш снощи.
Ами... тръгнах си късно от Хемптънс --
Отбих се при майка ти да видя как е, от добра воля.
Така ли? А как е вещицата?
- Всъщност тя ще дойде днес. - Наистина ли?
Изглежда, че се справяме по-добре разделени, отколкото заедно.
Мина много време, Даниел. Какво може да се обърка?
Знаеш ли, розовият ти оптимизъм почти ме накара
да забравя, че богатството на семейството ми беше откраднато,
а аз съм безработен.
Виж, можем да се тревожим за това утре.
Нека днес просто да се отпуснем и да се наслаждаваме един на друг.
Не и ако уважаемият ни губернатор има да каже нещо за това.
Той засилва охраната - рентгенови скенери, пълен пакет.
Така че увери се, че не внасяш никакви експлозиви.
Мм. Защо?
Твърди, че е защото се включва в президентската надпревара.
- Или егото му. - Има ли разлика?
-Тате! -Ето я моята малка...
жена, както изглежда.
Европа прави чудеса.
Щеше да ти хареса.
Защо не разкажеш на преуморения си баща
любимото си преживяване?
Това е лесно. Тъкмо излизах от музея за изкуство "Кралица София" в Мадрид,
който промени света ми.
И какво да видя - будка за вестници, която продаваше Herald-Tribune,
на чиято първа страница видях теб.
И бях толкова горда, че се обърнах към непознатият до мен
и казах: "това е моя баща"
Не можеш да си представиш
какво е усещането да чуеш това.
Аз също се гордея с теб,котенце,
особено след всичко, през което премина.
Шарлот?Не си ми казала, че имаме посетител.
Е и това ако най-пленителната особа в южен Хамптън.
Изглежда,че монашеският живот ти отива, Виктория.
Може би такова уединение изглежда малко странно на човек,
който служи на...
20 милиона души.
О, знаеш ли, моите избиратели говорят все за теб,
-скъпа. -Това е бунт, който мога да потуша.
Тъй като планирам да дойда на откриването днес.
Навреме си промени мнението.
Мога ли да предположа, че ще присъстваш
в Бингхамптън за откриването на станцията следващата седмица?
Мм, лека-полека, Конрад.
-Ще се видим на партито,тате. -Да.
Виж, надявам се, че можеш да уважиш това, че имам нужда
да се запазят тайните на този офис
колкото е възможно повече.
Не само за доброто, което върша,
но не забравяй, че това е нашият единствен източник на доходи.
О, повярвай ми. Не бих искала нищо повече
от това да те видя как оставяш къщата на държавата.
Особено след непростимите неща, които направи
докато живееше тук.
Да,и всичко това в усилието ми да ни опазя живи..
дълг,който можеш сега да изплатиш като отидеш до Бингхамптън.
За християнско депо? Не мисля.
Тогава ми оставяш само една възможност.
И каква е тя?
От утре имението на Грейсън е на пазара.
Конрад е увеличил охраната на всеки вход
а за това, което планирам за Грейсън,
нека просто кажем, че трябва да го взема със себе си.
Е, дотук със заседяването.
Искам да хакнеш този рентген.
Кибер-отмъщението ми навлече само беди.
Така че засега съм дотук с кодирането, скритите камери,
програмирането и хакването.
Аз съм Нолан, версия 2.НЕ.
Но...Може би има начин.
Как?
Довери ми се.
Аз винаги ти се доверявам, нали?!
- Имам още за разопаковане. - Добре.
Аз не съм единствения, който разопакова.
Джак се върна.
Надявам се намаш нищо против, че влязох.
Семейството ми плаща за апартамента в края на краищата
Какво правиш тук?
Точно това щях да те питам.
Въпреки, че аз предполагам, че знам какво правиш в къщата ми.
Шарлот, ти не разбираш.
Когато кажа на баща ми за теб,
той ще те смачка като буболечка.
Баща ти знае, че съществувам
Кой, подяволите, си мислиш, че си ти?
Аз съм твоя брат.
Какво?!
Патрик.
Аз съм твой брат.
Е,предполагам ,че е типично.
Даниел и аз заминаваме за няколко месеца,
и майка ми си купува някой да ни замени.
Съжалявам,че имаш толкова ниско мнение за майка ти.
Тя не е била друго освен любезна ,щедра, мила.
Е,ако си мислиш,че просто ще
се насладиш на облагите без мизерията
грешиш.
Майка ми ще те въвлече и ще те унищожи.
Така прави тя.
И ако тя не успее аз ще го направя.
Щарлот.
Джак?
Искаш ли питие?
Не благодаря.
Аз искам питие.
Радвам се,че се върна. Аз...
Къде беше?
Ще представя сина си на семейството.
Как е Карл?
Добре е.
Толкова съжалявам,че те излъгах-
че не ти казах истината на първо място.
-Аз... -Знам.
Е,мислех за всички възможности, които имаше
да ми кажеш... Нощта с фойерверките,
-нощта,когато Сами умря. -Исках.
Но не го направи.
И се питах защо.
Защо това е толкова важно за теб?
Тогава преди няколко седмици,аз...
Аз си тръгвах от къщата на чичо ми в Питсбърг,
а Карл беше заспал отдзад.
Погледнах в огледалото за обратно виждане, и ...
точно когато той се будеше,неговите очи срещнаха моите и ...
Той просто оживя.
В този момент разбрах...
Любовта,която дете изпитва към баща си.
И разбрах...
Защо го правиш, какво правиш.
И защо ми каза,когато ми каза-
да ме спасиш.
Не знаех какво чувствам към теб, до този момент.
И съжалявам.
Просто не чувствам нищо.
Ще пазя тайната ти...
Но сега сме само аз и Карл.
Остави ни насаме.
о!
О,знаеш, беше толкова странно сутринта да сляза долу
и да не те видя на закуска.
Очевидно и ти изпита същото,
след като ме помоли да се отбия.
А пък и аз не бих отказала някой друг щастлив миг.
Изглеждаш... Уау, изгледжаш невероятно!
О, това просто е нещо наметнато
за партито на Емили този следобед
Какво е това?
О, ами...
Това е всъщност... Ето защо се обадих.
Ами, мога да смятам, че съм на свободна практика,
само ако всъщност боядисвам на повикване.
Така, хм, аз се връщам обратно вкъщи в града.
Ти ме напускаш?
Или това е бил планът ти през цялото време?
Да ме въвлечеш,
после да ме изоставиш като разплата за моите прегрешения?
Не.
Дори не знам какъв човек би направил това. Аз...
Тогава какво стана?
Да не би някой да каза нещо?!
Просто дойде време. И за двама ни.
И, хм ...
Ще поддържаме връзка. Обещавам.
Чао.
Можеш ли да повярваш, минаха 2 години, откакто се срещнахме.
Боже, стори ми се много по- дълго.
Може ли да ти взема нещо?
Аммм, само вода ще е чудесно.
- Добре. Ще се видим след малко. - Благодаря.
♪ звездите горе са събрани ♪
Не, не, не!
Не ми казвай, че си спрял да пиеш.
Ооо, хайде де. Познаваш ме много по- добре от това.
- Това е за Емили. - Годеницата ти, нали?
Ашли
- Добре дошла. - Това е смел ход...
Възползвайки се от тази традиция от морето към сушата.
Е, хората се чувстват по- малко като затворници
когато имат възможността да си тръгват.
Повярвай ми. Аз оставам.
Доктор Велез.
Ти трябва да си Ашли?
- Хорхе Велез. - Очарована съм.
Запознахме се на набирането на средства за болестта на Алцхаймер.
Помислих си, че ще си допаднете.
- О, хм, ако ме извините. - Разбира се.
♪ Както Ромео обичал Жулиета ♪
- Толкова съм щастлив, че успя да направиш всичко. - Емили
Благодаря ти за откриването
и стартирането на сезона със стил.
Надявам се да кажеш няколко думи след моята отдаденост днес.
О, аз, ъ-ъ, знаеш,
може и да съм подготвил нещо малко.
- И ти също, Виктория? - О, аз не искам да привличам внимание,
когато изглежда, че това е купон за твоето излизане на светло.
Е, след 6-месечно отсъствие
Смея да кажа, че това е и твоето излизане, скъпа.
Да, всички ще се радват да чуят през какво си минала.
Повярвай ми, не е в мой интерес да го казвам
Не изглежда Ашли да е имала този проблем.
Отивам да потърся Даниел.
Губернатор Грейсън.
- О! - Добре е че Ви виждам.
Радвам се че Ви виждам
Даниел... Семейството ти пристигна.
Ха,не мислех, че ще успееш,
но всички са тук.
Ъ-ъ, Ем, искам да те запозная с Марго Ламаршал.
- О, с дъщерята на Паскал Ламаршал. - Да.
Аз съм голям фен на всички негови публикации
Особено на "Вуле".
О, ето защо се преместих тук
За да започна американското издание.
Ново списание в дигиталната ера?
Дори и със голямото си име,
това няма да е лесно начинание.
Точно затова го правя въпреки мнението на Паскал.
Понякога е нужно да пресечеш океана
за да излезеш от сянката на баща си
А ти с какво се занимаваш?
Имам предвид, освен организирането на прекрасните партита
Ами, работя за много различни благотворителни цели,
за да съм сигурна, че хората получават, каквото заслужават.
Аах!
Извести охраната.
Извини ме
Ох!
Задръж точно така.
Какво по дяволите правиш, Нолан?
Ами, щях да помоля за покана, но
бях безцеремонно задържан.
- Можехте да бъдете застрелян, г-н Рос. - О...
По-добре, от колкото да чакам смъртната си присъда, Губернаторе.
Наблюдавай го.
Изглеждаш раздразнен, Конрад.
Не мога да си позволя повече лоши публикации, заради този глупак.
Е, да минем направо към откриването.
- Пренасочване на тълпата. - Това е добра идея.
Днес ние откриваме портретът,
който ще служи като спомен
за всички добрини, които си направил
за бъдещите поколения.
Дами и господа, представям ви
губернатор Конрад Грейсън.
Е, първо искам да приветствам
всеки един от вас с Добре дошъл
на това красиво място. И от офиса...
Аз... Аз съжалявам.
Ние, ъм...
По дяволите, какво е това? Ъм...
ъхх...
Моля отдръпнете се. Добре е
Пресата става нервна.
Вероятно някой трябва да направи изявление.
Може би трябва да изчакаме, докато получим нещо, което да кажем.
Бях обезпокоен след припадъка Ви-
смятах, че е лошо оросяване.
Така че пуснах пълна картина.
И резултата от коронарната ангиография е 48.
Опасявам се, че имате болестта на Хънтингтън, губернаторе.
Какво е това?
Това е неврологично заболяване, което бавно започва
да намалява моторните движения и отслабва психическата острота.
В напреднал стадий е.
- Смъртоносно ли е? - Не.
Ух, трябва да се изследваш, синко. Генетично е.
Развива ли се бързо?
Зависи от пациента.
-Имате високо-стресова работа,гувернаторе - Глупости.
Дядо ми е работи до пенсия с тази болест.
Трябва да премислите приоритетите си.
Не казвай нищо, Конрад, докато не измислим какво да правим.
Дори и на служителите. Даниел...уведоми пресата.
Баща ми ще се оправи.
Той страда от тежка дехидратация,
но той ще е на крака до 24 часа,
е, това е всичко, което имам да кажа.
- Съжалявам, госпожо... - Не, той ме познава.
Да, няма проблем.
Добре, минете.
- Здравей. - Здравей.
Надявам се ,че баща ти ще се оправи.
А,бащите ни са бойци за оцеляване.
Аха.
Разбирам тревогите ти.
Но един колега в Париж има Хънтингтън
и се справя добре, чака че и Конрад може да победи това.
Как... Как разбра какво му има на баща ми?
Ъм, е, аз получих обаждане като се качвах...
Цитирайки източник, близък до семейството,
който, допускам, беше ти.
Извинете ме. Съжалявам.
О, Виктория.
Хмм?
Патрик ме напусна.
Конрад умира и сега... Даниел може да е болен.
Знаеш,всичко беше добре за малко.
Сега всичко е разпокъсано
и аз трябва просто да стоя и да го приема.
Е, понякога има неща извън нашия контрол,
които могат да променят всичко.
Ще се справим с това...
Заедно.
Диагнозата на татко е известна.
Какво?
Очевидно някой "близък до семейството" е отишъл при пресата.
Не искам да го казвам,
но състоянието на Конрад ще стане публично достояние.
Трябва да забави топката.
Отивам да говоря с него.
Кой е знаел освен нас?
Само доктор Велез.
Но не мога да повярвам, че
той ще разруши кариерата си заради това.
Освен ако не е бил прекалено откровен
с някого, от когото се интересува.
И предвид, че Ашли има нужда от пари,
съм сигурна,че плете мрежи за значителни суми,
продавайки историята си на пресата
Ти си отговорна
за това, което се случи с Конрад днес, нали?
Преди всичко, той няма право да е губернатор.
И затова почти го уби?
Не е ли точно това,което ме спря да направя?
Не съм убила никой, Джак, но ще ги накарам да страдат.
Това са ужасни хора, които вършат ужасни неща.
Това е, което заслужават.
Аманда получи ли това, което заслужава?
А Деклан?
Ами аз, един път Грейсън да почнат да навързват нещата?
Знаят какво Аманда Кларк
иска да направи.
-Те убиха грешното момиче. -Прав си.
Довърши това до края на лятото,
и си тръгни завинаги.
Или ще кажа истината на всички.
Ашли.
Мислех, че Конрад ме търси.
Добре,едно от многото ти погрешни схващания,госпожице Девънпорт.
Емили ми каза за жалкия ти опит да я изнудваш
и за вендетата ти срещу нашето семейство.
Помислих,че ще искаш да обясниш сама.
Е, Емили очевидно не ти е разказала цялата история,
като например фактът, че Джак Портър
се опита да извърши покушение над съпруга ти
в нощта, в която беше избран.
И кой си мислиш, че му даде пистолет?
Е, знам също, че Конрад заложи бомбата
в Грейсън Глобъл и заведе там Джак, за да умре.
С текстово съобщение, изпратено от твоя телефон.
Надявам се, че не си използвала телефона си и този път,
за да продадеш историята на Конрад на медиите.
Не бих направила такова нещо.
Това,което направи е,че се опитваш да проспиш пътя си към върха
след провала ти в безброй работи,
ние дори те съжалихме.
Е, поне се опитах да работя за това
за разлика от всичко, което можех да понеса.
Това е забавно. Изглежда сякаш ме искаш
за да държиш всичкo под ръка.
Последната постъпка на Конрад в офиса е
беше заявка на твоето досие
което доказва, с факти, че си се опитала
да примамиш Джак към смъртта му.
Разбирам замисъла. Върни се в Кройдън.
Ние ще покрием информацията.
Звучи ли ти като план?
И двете сте зли.
Харесва ти или не, ние сме семейство.
Хей.
Тъкмо чета за тази болест.
Параноя.
Загуба на разсъдък.
Памет.
Баща ми е в закъсал сериозно.
Докато, хм...
Докато той...
Тогава нека се оженим
преди края на лятото.
-В името на баща ми. -Да.
Това означава много.
Имаш ли някоя дата в предвид?
Какво ще кажеш за 8-ми август?
Може да прозвучи глупаво, но от дете,
винаги съм си представяла, че нещо хубаво
ще се случи на този ден.
Хмм.
И ще се случи.
Ще отида да поплувам, за да си прочистя мислите,
а ти уведоми семейството си.
Най-накрая нещо хубаво се случи днес.
Какво правиш?
Чакам баща ти да се прибере.
Все още не мога да повярвам.
Значи смяташ да настаниш татко в стаята на Патрик?
Ако приемем, че синът ти ще отседне в Саут Форк.
Това наистина беше такъв прекрасен начин да се срещна с брат си.
- Надявам се, че не съм го изплашила. - Аа.
Как смееш, връщаш се тук и вземаш нещата в свои ръце?
Нямаш представа какво направи.
Тъй като изглежда си много по-щастлива
с другите си деца, се изнасям.
Добре.
Запазихме дата- 8 август.
Е...
Като се има предвид развитието на нещата,
предполагам, че няма да пускаш къщата ми на пазара.
Не се притеснявай, Виктория.
Никой от нас няма да ходи никъде.
Това е...
за това, че ми купи къща...
надолу по плажа, до теб
далеч от любопитните очи на Виктория,
където не бих могла да направя това.
♪ Letters burning by my bed
Значи...Ашли е била Дейвън-депортирана?
Предполагам това се случва, когато искаш да удариш
2 заека с 1 куршум.
Което не бих могла да направя без теб.
Какво стана след това?
Джак дойде да ме види.
Постави ми ултиматум.
Е, това е трудно.
Какво ще правиш?
Ще направя сватбата на века.
Ще сваля Виктория веднъж завинаги.
Кога е големият ден?
На 8 август.
Подобаващ завършек...
На пътя на отмъщението.
Страхът е най-първичната емоция.
Може да се задържи като спомен
изгорен в съзнанието на човек, чийто родител си е отишъл прекалено рано.
Или да рови в душата като самосъмнение
за отхвърляне на дете.
Но единственото нещо, от което се страхуваме най-много...
е неизвестността.
Патрик.
- Какво правиш тук? - Същото, което и ти.
Опитвам се да унищожа съседката.
Sync, corrected by icephoenix www.addic7ed.com