Досега в "Сибир"...
Защо ме натопи?
(Естер) Открихме, че Каролина
не е един от състезателите.
Всъщност била актриса.
(Милян) Намерих тази кутия.
Отворих я, вътре имаше книга.
Някой ме наблюдаваше.
(шумолене)
(стържещ шум, изтрополяване)
А-а-а...
(Даниел) Когато отидохме там, Айрийн беше хваната в капан.
(Джони) Хора, тя ще умре! Трябва й помощ.
Трябва й лекар. Не може да остане тук.
Ако някой от нас натисне бутона,
хеликоптерът ще дойде. Ще дойдат лекари.
(Сам) Който натисне бутона, излиза от шоуто.
(Естер, плачейки) Аз ще го натисна.
(подсмърчане)
Дойде хеликоптер. Ще я отведат.
Никой няма да бъде дисквалифициран,
понеже аз вече натиснах бутона.
(Джони) Къде е... Къде е шибаният хеликоптер?
Къде, мислиш, е Естер? Мамка му, тя ни изигра!
- (Даниел) Джони... - (Сам) Няма жица в кабела.
Това не върши никаква работа.
- Това е ши`ана постановка? - (Сам) Вземи му радиото!
Хей, обадете се!
(Джойс) Никой от продуцентите не беше на сета.
Не бяхме в състояние да се свържем с никого в базата.
(Джони) Добре. Да вървим!
(Джони) Хора, какво по дяволите?
♪
(порив на вятъра)
(шумолене на хартия)
(Джойс) Къде са?
(Джони) Къде са всички? Като в град на духовете е.
- (Джойс) Не, сериозно... - (Джони) А?
Как са могли да ни оставят?
Зарязали ли са ни?
Момчета, мисля... мисля, че трябва да се махаме оттук.
- (Джойс) Това ме плаши. - (Джони) Не, трябва да...
- Трябва да огледаме лагера -(Джойс) Да потърсим сетове за първа помощ.
- Търсете храна, вода. - И да видим, как можем да помогнем на Айрийн.
(Джони) Всичко, каквото можем да носим,
ще ни бъде от полза, нали така? - (Джойс) Точно така.
(Даниел) Вода.
(трополене)
Попаднах на някакви записки
с някакви идиотщини относно Джойс,
да се опитала да създаде интимност с мен или нещо такова.
Все едно бях "О, онзи сладък ши``няк"
О, Боже мой! Момчета?
(Джойс) А-а-а!
Не!
- (Джони) Какво стана? - (Джойс) Тук има кръв.
Има кръв.
(Даниел) О, Боже! Има кръв навсякъде.
(Джони) Като че ли някой е стрелял.
(Джойс) Мисля, че трябва да се махаме оттук.
Мисля, че трябва да се махаме оттук! Да вървим!
(Даниел) Никакви медицински консумативи ли няма? Съвсем нищо? - Не.
- Искам да се връщаме. Да се връщаме преди... - Добре, да се махаме оттук.
Не мисли за това точно сега. (издрънчаване на метал)
(Джони) Чухте ли това?
(Даниел) Да. Дойде оттам, нали?
(Джойс) Какво е това?
(разбиване на стъкло)
Ще ида да проверя.
(Даниел) Не, не, не, не. Да си вървим, брат!
Дай ми това!
(Джойс) О, Боже мой!
(Даниел) Джони, дай да си ходим, човече!
Шшт!
(изщракване на брава)
(скърцане на врата)
(Джойс) А-а!
- (Джони) Ей, махни се от мен! - (Сабина) Съжалявам. Всичко е наред.
(Джойс) По дяволите! Какво правиш тук?
Всички са си отишли.
(Джони) Сабина беше там. Ние всички й скочихме
"Как... Откъде се взе пък ти", нари разбирате?
И, виждате ли, тя каза, че била
виждала този лагер и преди,
но не знае, какво е станало.
Не била видяла нищо.
Един вид, знае толкова, колкото и ние, т.е. нищо.
(дрънчене)
(Джони) Къде са скапаните тела?
Има кръв.
(Даниел) Има радио!
- Няма куршуми. Все едно... - (Даниел) Тук има радио!
Работи ли това нещо?
- Знам, как работи. Чакай! - (Джони) Знаеш, как да работиш с това?
(Сабина) Да.
(статичен шум)
Ехо? Някой чува ли ме?
(статично свистене) - Ехо? Моля, отговорете!
(пращенето продължава)
(Сабина) Ехо? Някой на тази линия, моля отговорете!
(свистенето продължава) (Джойс) Какво става?
(Джойс) Каза, че знаеш, как се работи с това.
(Сабина) То работи.
- Тогава какво става? - Да, какво става?
Някой заглушава сигнала.
(свистенето продължава)
♪
Синхронизация и корекции n17t01 www.addic7ed.com
(чуруликат птички)
- (Естер) Това са много пари. - (Ани) Повече... отколкото мога...
- Но в същото време... - На теб колко ти трябват?
(Нико) В същото време, след постъпката ти ще е по-трудно и за нас
да се справим. - (Ани) Да.
Аз мисля, че вие всички забравяте основното,
заради което най-вече се намираме тук.
Сега оставаме четирима... със Сабина - петима.
Чрез това, което направих, ние директно си осигурихме по $100,000.
Искам да кажа, ти не дойде ли за това тук?
- Не и да мамя. - (Ани) Знам, но...
- Не и да хитрея и заблуждавам хората.
(Милян) Точно за надхитряване става дума.
(Естер се смее) Това е игра, бе, хора!
(Ани) Казвам само,
че сигурно има и по-умни начини да го направим,
и то - оцелявайки. Това е.
(Естер) Не виждам на никого другиго да са му дошли идеи,
как да се отървем от пет души. - Просто не съм съгласен с начините ти.
- (Естер) Хайде, предъвчи го и виж, как ще се почувстваш утре.
- Ей, хора! Хора! (Естер) Мисля, че ще си по-добре.
(Милян) Те се връщат.
(Ани) Те... Чайкайте, те... Те връщат Айрийн.
- (Джойс) Донесете одеяла! По-бързо! - (Нико) Какво, по дяволите, правят?
- (Ани) Нося одеяло. - (Джони) Бързо!
(Джойс) Възглавници! Възглавници и одеяла! Бързо!
- (Джони) Бързо! - Донеси одеялото! Донеси одеялото!
И донеси възглавници! Донеси възглавници от нашето бунгало!
(Айрийн диша тежко) (Джойс) Повдигни я...
(Джони) По бързо, бе, хора! Хайде!
(викат един през друг) (Джойс) Иди дай възглавници!
Мамка ти, какво правиш тук?
Какво искаше да направиш, какво, по дяволите, стана?
- Да, наистина, какво стана? - Какво стана?
- Вие натиснахте ли бутона? - Какво стана?
(Джойс) Ти си една отвратителна подмолна кучка,
която не заслужава и грам от скъпоценното ми време!
Млъквай, преди да съм те фраснала! - Ние играем игра, бе, хора!
- (Джойс) Млъквай! - Игра ли играем?! Тя умира, ма!
- С готовност би я оставила да умре? - Момчета...
Мислех, че ще пресечете линията и ще натиснете бутона,
и ще доведете помощ!
- (Сабина) Ей, хора, не пред нея! - И ти реши, че така може!
Да се възползваш от едно момиче, чийто крак е прецакан?
- Тя нямаше да получи помощ тук!
Ти си един задник!
- (Естер) Вие щяхте да намерите помощ! - Ти си кучка!
(Джони) Това не е част от играта!
Ако бяхте натиснали скапания бутон, помощта щеше да дойде!
-(Джойс) Колко подмолна можеш да бъдеш? - Ти си една шантава психопатка!
- Какво? - От първия ден. От първия ден ти си беше кучка!
Ти си психотичка.
- Аз... - (Джони) Какво по дяволите, правиш още тука?
- Ти се възползва от това момиче! - Какво по...
Знаеш ли какво? Млъквай, преди да съм те цапардосала!
- (Естер) Защо... - Просто млъкни!
(Ани) Джони, какво се случи там?
(Джони) Натиснахме бутона и никой не дойде.
- Тогава, как изобщо ще си отидем някога?
Даниел откри, че за бутона е закачена жица,
която не води наникъде.
Това е просто един бутон сложен на един кол,
а жицата е отрязана.
Просто постановка. Имитация.
Момчетата с камерите нищо не знаят.
Тя се кълне, че нищо не знае.
Но той преди работеше.
Не знам. Сега не работи.
Тя каза, че има базов лагер, където са отседнали продуцентите.
Отведе ни дотам.
На това място продуцентите си бяха разположили оборудването
и оттам всъщност ни налюдаваха.
на разни екрани и всичко останало.
И като отидохме там, заварихме катастрофа.
Имаше кръв просто навсякъде.
(Джони) Някой е минал оттам и не просто и убил хората,
но е отнесъл и телата. - И как мога да знам, всичко това е
истина? В смисъл... вие... вие се връщате тук с тази история...
Звучи ми като някаква глупава измислица.
- Мислиш, че си измисляме? - (Сабина) Ти сериозно ли?
- (Джойс) О, моля те, Нико! - (Ани) Тогава защо ще връщат и нея?
- (Джойс) Дотук сме с играта, Нико. - Мислиш, че ние... Сякаш Айрйн има...
- (Джойс) Това не е игра. - Айрийн няма време
да си играем на глупави приказки! - О, знам, тя е зле.
- Знам, че е зле. - Така ли? Знаеш ли какво?
Ако не вярваш на мен,
иди и натисни бутона сам, става ли?
А, умно, нали? Много умно!
Да ида да натисна бутона и да изхвърча от играта!
- (смях) Ти си толкова... толкова си твърдоглав! - Поздравления!
Знаеш ли какво? Откъде, мислиш, че имам това?
Мислиш, че просто си го намерих?
(шум от опаковки)
Мислиш, че някой там просто ми го даде?
Не. Отидохме до онзи лагер
и там...е точно като в град на призраците.
- Няма никого там. - (Джойс) Нико,
той ти казва истината.
Ние... оставени сме тук на самите себе си.
(крясъци на гъски в далечината)
♪
Значи, какво разправяте, било е "заглушено"?
- Радиото? - М-м.
Не схващам, какво значи "заглушено". Нещо, като...
Ами, настройват нещо по такъв начин...
че да не можем да се свържем с останалия свят.
И така заглушават сигнала?
(Сабина) Да. Така заглушават сигнала.
Често се случва по време на война,
особено от Втората световна насам.
Така съюзниците не можели да комуникират.
Така можели да атакуват
и никой да не разбере, че са нападнати.
Искат да не можем да се свържем с никого.
Да не можем да получим подкрепление.
Кой, по дяволите прави това, това е истинският въпрос.
В смисъл, защо и кой? Сега, очевидно е...
(Джойс) "Защо" е основният въпрос.
Защо ще искат да ни зарежат тук безпомощни?
Те се опитват да прикрият, какво се е случило.
(Джони) Аз мисля, че има две "те".
Като казваме "те", за продуцентската компания ли говорим
или за "те", които са направили това с базовия лагер?
(Джойс) Не знаем, кой го е направил. И понятие си нямаме.
- Може би... може би са едно и също. - (Джойс) Може и да са едно "те".
Аз мисля, че ние трябва да се подсигурим
и да имаме доказателство, какво се е случило тук.
- Това ми харесва. -- Трябва ни доказателство, какво се случи с нас.
- Да. Това е единствената защита, която имаме.
Харесва ми. Така че, когато някой ден се измъкнем оттук,
можем да ги съдим тия скапаняци.
- Добър план. - Ще си взема парите по един или друг начин, да знаеш!
Така че, момчета, продължавайте да снимате! Правете това, което правите!
Но искаме записите.
Можете да си направите копия или каквото искате,
но ние искаме записите. Разбирате ли?
Да, всичко.
Не спираме.
Значи се разбираме?
Да, ние снимаме.
Добре. Продължавайте да снимате!
Това ни трябва.
Защото това е единственото доказателство, с което разполагаме.
Това е нашата защита.
(вият сирени)
- (Джони) Звучи като онази кутия. - (Джойс) Това нещо още ли играе?
(Милян) Това още работи!
(издрънчаване)
(Джойс) Какво е това?
Уау. Това е някакъв ши`ан противогаз.
Защо, по дяволите, ще ни пращат противогаз?
Защо ни пращате противогаз, бе, хора?
- (Сам) Освен... освен това... - (Джони) Ще ни обгазявате ли?
Вие май не знаете, какво става!
Какво, по дяволите, става?
Защо тия продължават да ни пращат разни шитни?
Бяхме в базовия лагер
и там всичко е прецакано. Какво става, бе, хора?
- А? А? - (Сабина) Спри. Спри се!
Мамка му, какво става?
(Сам) Тези момчета нищо не знаят.
Играта още ли продължава?
(Сам) Останали сме осем състезатели,
без да броим операторите.
Един противогаз.
Планират да ни обгазяват или...
Вие е`авате ли се с нас?
Не обичам да се е`ават с мен!
Ей, ма```ка ви д`ба!
Ма```та ви!
Те се е`ават с нас, бе, човек! А?
(стълбата се удря в земята)
Джони откача.
Какво става тук?
Защо се е`ават с нас?
Джони, не чупи всичко!
Имаме момиче, което умира!
И те не могат да изпратят помощ?
Какво, по дяволите? Махай това нещо, бе!
Гледате ли? Гледате ли ни, бе?
Измъкнете ни оттук! (статично пращене)
- Какво, по дяволите, има тук? - (Нико) Успокой се!
(Сабина) Остави го. Проклятие!
- Какво е това проклето нещо?! - (Сабина) Отстъпете назад!
(жена) Ти откачи ли?
Джони, успокой се, човече!
А-а-а-а-а...
(Джойс) О, Боже! Боже мой!
(тъп удар)
А така!
- (Даниел) Отваря ли се? - (Джойс) Движи се малко.
(Даниел) Малко се движи.
Показа се гърбът и там имаше нещо като... като вратичка.
- Пробвай с пръсти... - Пъхни си пръста вътре. Така.
Да не се прещипеш!
- (Джойс) О! - (Сабина) Дръпни го. Дръпни го така.
(шумно иззвънтяване)
- (Джойс) О! - (Милян) Уау!
(Сабина) Извинявай!
- (Даниел) Пълно е със зъбчати колела. - (Джойс) Какво е това?
(Даниел) Като часовников механизъм.
(тракане)
- (Джойс) Часовников механизъм? - (Милян) Изглежда като часовник.
Има и таймер.
Даниел го разгледа
и каза, че има някакъв вид механизъм,
чрез който се задвижва само.
Това нещо се задвижва само.
- Как така...как така се задвижва само? - Какво искаш да кажеш?
Настроено е да се задейства
на определени интервали от време.
Никой не... контролира това нещо.
Никой не ни... наблюдава. Няма... няма игра.
Това нещо работи на собствен ход. Винаги е било така.
- Значи, никой не контролира това? -(Даниел) Никой не контролира това нещо.
(Сабина) Тук пише нещо. На... Сам, това на руски ли е?
(Даниел) Мисля, че е на руски. Трябва да е на руски. Сам?
- (Сабина) Така ли е? - (покашля се) Да.
"Поведение...
Награда... Симулатор"
"Симулатор на стимулирано поведение"
"Тест група С"
"Симулатор на стимулирано поведение" Тест група С.
- Тест група С? - Тест група С!
(Сам си прочиства гърлото)
(Сам) Това май сме ние.
Май ние сме тест група С.
♪
(Нико) Добре, радиото не работи.
(Нико) Какво ще правим?
(Джони) Да си вървим. Да се махаме от тук.
- За какво да стоим тук? - Да вървим? Къде?
Те... те нали казаха, ако изпаднем в беда,
просто да стоим там, където сме и да чакаме помощ?
(Джони въздиша)
Говорехме си за това, какво ще правим,
понеже очевидно бутонът
не беше свързан към нищо.
Ако просто седим и чакаме, ще си седим и чакаме, докато умрем.
Или някой ще дойде да ни убие,
или каквото и там да ни направи, или ще умрем от глад.
Аз мисля, че трябва да чакаме и да потърсим начин
да оцелеем.
Така мисля аз.
♪
- Искам да си ходя вкъщи.
Знам.
Аз също.
(прочиства си гърлото)
Не обичам да давам обещания...
ако не мога да ги спазя,
Но искам сега да ти обещая нещо,
което ще спазя.
Няма да позволя да ти се случи нещо лошо.
И го мисля сериозно.
Наистина се радвам, че си тук.
(сподавена усмивка)
Да, и аз се радвам... че те срещнах.
и че съм тук, също, да.
Макар да ми се иска обстоятелствата да бяха малко по-различни.
(Сам си прочиства гърлото)
Знам, че... си нямала представа,
че хеликоптерът няма да дойде.
Ако бяхме качили Айрийн на хеликоптера,
тя щеше да бъде отведена в болница
и щеше да се оправи.
Наистина мисля така.
Това, което ти направи...
може да бъде простено...
ако помолиш за прошка.
Айрийн никога няма да ми прости.
Това не го решаваш ти.
Помисли върху това!
(пращене на огън)
Трябва да измислим начин хората да ни открият.
Имам предвид, как ще тръгнат да ни търсят,
ако не знаят, че сме изгубени?
Добре, но ако тя е права за тази работа със заглушаването,
това значи, че няма как да изпратим сигнал.
(Ани) Ами, ако направим огън?
Какво имаш предвид? Ние си имаме огън.
Не... голям огън. Виж, също като...
Спомни си часовете по история, когато бяхме деца.
Учихме за това.
Правиш сигнален огън. И той се вижда от километри.
Както индианците от равнините са правели.
- Като огромна клада. - Да направим сигнален огън.
Това... Това всъщност не е лоша идея.
- Да, мисля, че можем да започнем... - Да започнем с тези.
- Да, и да идем да намерим
паднали дървета,а-а... - Вярно.
- ...няма нужда да сечем. - (Нико) Добре.
- Идваш ли с мен, Сам? - Идвам.
- Добре. - (Нико) Да вървим.
- Хей!
- Привет.
Как е тя?
Не е добре.
На Ани й хрумна страхотна идея - да направим голям сигнален огън
и да се надяваме, че някой ще дойде да ни помогне.
Идваш ли да ни помогнеш да съберем дърва?
Хм... добре, да.
(статичен пукот)
(изпукване на дърво)
Милян! Какво правиш, за Бога?
Просто проверявах Айрийн.
- Тя си има достатъчно болногледачки. - (неясен говор)
Ние правим кла... Ние правим клада.
- Хайде. Трябва ни помощта ти. - Не се безпокой, бе, човек!
- "Не се безпокой" - Готов съм да помагам.
- Да-да. Готов си да помагаш. - Винаги.
- Даниел? - Какво?
- Ще ми помогнеш ли? - Естествено!
Това време е много шантаво.
В един момент вали, в следващия грее слънце.
Ту е горещо, ту е студено. Много е смахнато.
Между другото, извинявай, задето те разобличих.
Наистина ли си гледал онова шоу?
Обожавах това шоу.
Благодарности!
Трябва да се движим! Става студено.
Ако останеш неподвижен, ще замръзнеш. Движи се!
(тъп удар)
(гръмотевица)
(вали дъжд)
Какво, за Бога, е това?
Хора, трябват още няколко големи дънера
да довършим това, като веднъж сме го почнали...
- (Даниел) Да - Да продължаваме да събираме,
поне още три пъти по толкова. - (Ани) Да.
Ето още малко.
(порив на вятъра)
- Ей, Милян? - Какво?
Откога говориш руски?
Не говоря руски.
Да, обаче... Намерих тази книга.
А тя е на руски.
- Какво правиш? - Дай си ми книгата!
- Какво правиш? Ей?
- Ей! - Спрете! Спрете!
- Какво правиш?
(Джойс) Ей! Спрете, момчета)
Спрете!
Ей! Махни се от него!
- Махни се от него! - Сам, какво правиш, Сам?
Ей, какво правите?
Милян, какво стана? Добре ли си?
- Това си е моята книга! - Добре ли си?
- Аз съм си добре. - Да.
- Той ми открадна книгата! - Ето това е правел той през цялото време,
докато всички други работехме! - Хей, хей, хей, хей, хей!
- Спри, Сам! Хайде! - Какво? Каква книга? Какво е това?
Това си е моята книга. Аз си я намерих.
- (Даниел) Намерил си я? Къде? - Намерих я в земята.
В една кутия. Това няма значение. Това си е моята книга.
- В земята? Къде? - Принадлежи на мен!
- Да, под... - Къде си я намерил?
Няма значение. Искам си я обратно веднага.
- Какво пише вътре? -Какво е това, руски?
- (Сам) Да. Руски. - Къде намери това?
- В гората. - Кога? - Можеш ли да четеш на руски?
- Не мога да чета на руски. - Тогава защо така упорито си я искаш?
- Пази се оттук! - Защо не ни каза, Милян?
- Защо си скрил това от нас? - Дай да видя!
- Можеш ли да разчетеш това? - Не съм я крил. Просто аз си я чета.
(Джойс) Не мисля, че е руски.
Какъв е този език?
Моя е! Принадлежи ми!
Какво пише?
Ръкописно е. Трудно го разчитам. Хм...
"Охранителите ни
бяха изплашени от вида на изоставените...
аванпостове,
Страхуваха се от това, което наричаха...
до-ли-на..."
"Срамуваха се..."
"Страхуваха се от това, което те наричаха Хората от Долината"
- Хората от Долината? Какво значи това? - Хората от Долината?
Ка-какво искаш да кажеш, Хората от Долината? Какво друго пише?
Не знам. Не се казва.
Просто... то...
пише, че не могли да продължат
и после спира.
Датирано е от 1927 и е подписано от някого...
който се е нарчал
Кулик.
1927? Стара книга.
Книгата е на повече от 80 години.
Какво казваш, "Народът от Долината"? В смисъл... какво значи това?
- Не знам. - Хора, кого го интересува това?
- Да се върнем да правим огъня! - Това няма значение.
Искам да кажа, че играта приключи. Кого го вълнува?
- Да вървим! - Това е просто една глупава книга.
(Даниел) Бях си мислел, че всичко си има цел,
и има някой там някъде с един генерален план
и някой ден всичко ще придобие смисъл,
но сега съм просто... Не съм толкова сигурен.
Когато се озовеш в ситуация като тази,
всичко, което си вярвал или си мислел, че вярваш
за хората, започва да се разпада,
и не можеш истински да познаваш някого,
докато не го видиш в момент на криза,
но предпочитам да вярвам, че хората в основата си са добри.
Дори когато животът им е на косъм,
предпочитам да вярвам в това.
Имам нужда да вярвам в това.
(Джойс) Имаш запалка? Имал си запалка през цялото време?
Да, имах. Но откакто играта приключи,
няма особено значение, тъй че...
(Ани) Огънят светна. Беше страхотно!
И тогава...
Какво правите, по дяволите?
- Какво правиш? (неясно крещене)
- Какво ти става? - Чуйте, хора, не знаем кой...
-... да съберем тези дърва?! - Чуйте ме!
Не знаем кой или какво има в тези гори.
И представа си нямаме. Ще запалите този огън
и всички ще го видят, приятели, врагове - всички.
И тези, които са направили онова с базовия лагер...
Те сигурно точно сега ни търсят.
Не можем да поемем този риск.
Мисля, че тя е права.
(Нико) Как тогава ще дадем сигнал?
Това е. Свършено е с нас.
(мърморене)
(Даниел) О, Боже.
Става все по-зле.
(Даниел въздиша дълбоко)
Мисля, че е инфектирана.
(въздишане) (викове)
- Какво стана? - (объркано крещене) - Какво - Ей. Ей. Ей.
- Ей. Ей. Ей. (объркано крещене)
Ей, слушай!
Ти си добре, добре си. Ти си добре.
(задъхване) - Ей!
- Успокой се! - Това сме ние.
Ани и Даниел.
Искам да легнеш.
(въздишка) - С мен ли си? Тук ли си?
(Въздишка) Съжалявам.
Не, спокойно. Всичко е наред. Всичко е наред.
Помислих, че някой ме напада.
Никой не те напада, чуваш ли? Всичко е наред.
Къде е... Къде е хеликоптерът?
Ще дойде ли?
Свързахте ли се с тях?
Ще дойдат ли?
Да, те ще дойдат. Те ще... Те...
Те ще дойдат.
Ще бъдат тук...
след... ъм, след около ден - два.
и... ти ще се оправиш... ще бъдеш добре.
Ще се оправиш.
Даниел...
не умееш да лъжеш много добре.
Какво ще правим?
Не знам. Хм...
Не мисля, че можем да тръгнем
просто да тръгнем в някаква посока, както си мислехме отначало.
Това сега изглежда глупаво
и нелогично.
Но в същото време
определено не искам да стоя тук
и да чакам някой да дойде да ни намери,
и да ни направят това, което са направили с базовия лагер.
Мисля си за...
тежкото положение, в което се намираме,
и мисля, а-а...
който е взел пушката, да си признае.
Не съм я виждала.
И аз не съм.
Дори куршумите не са у мен.
(Сабина) У мен са.
(Джони) Потайна лисица такава!
(Джойс) Куршумите са у теб?
- Да. - Ти си взела куршумите от под леглото ми?
- Да, взех ги. (подсмихване)
(Джойс) Виждаш ли? А ти мислеше, че са у мен през цялото време.
Да-а, всички сме потайни.
Добре, пушката все още я няма,
а-а ние наистина се нуждаем от нея.
(Даниел) В живота си имам една лична трагедия.
Приятелката ми...
Просто си вървяхме една вечер по улицата.
Тогава ни налетяха трима мъже.
И, а-а, единият от тях ме бутна.
И в главата ми,
всичко, което чувах, беше "Бягай!"
Била е намушкана шест пъти.
Виня се за това всеки ден.
Трябва да покажа на Айрийн и на себе си, че имам стойност.
Че ставам за нещо.
(Ани) Животът не спира заради теб.
Не те чака, да си поемеш дъх. Просто...
си върви и си върви...
(дълбока въдишка)
(подсмърчане)
Четох още от дневника на Кулик.
Той говори за номадско племе,
наречено Евенки.
И те са народ,
с който не бихме искали да се сблъскваме.
Сега, никого не искам да плаша, но, ъ-ъ,
мисля, че капанът, който беше заложен,
дето удари Айрийн,
и копието с посланието,
което ни казваше да се махаме,
мисля, че са... били тяхна работа.
(Джони) И какво са те, нещо като...
индианско племе или какво?
Номадско племе, коренните жители на тази област.
(отваряне на врата) - Хора, хора... елате!
Трябва... трябва да дойдете с мен веднага!
- Какво има? - Елате! Не, трябва да видите това!
Трябва да видите това. Елате! Елате!
- Какво да видим? - Просто елате!
Ще ни кажеш ли какво си видял?
(Ани) Даниел открил тази светлина.
Предполагам, че през цялото време е била там.
Просто не сме я видели.
Виждате ли?
- Виждаш ли я? - Да.
(мъж си прочиства гърлото) (въздишка)
Трябва да идем там!
- Не съм виждал това преди. - Какво, за Бога, е това?
- Не знам. Светлина някаква. - Каквото и да е, трябва да идем там.
Чакай малко!
- Те не са... - Около 15 или 25 км.
- (Даниел) Не е толкова зле. - (Джойс) Изглежда далече.
(Даниел) Не е толкова зле.
- Да помислим... - Взимаме малко храна, вода.
- А ако няма нищо там? - В крайна сметка?
Всъщност няма значение, колко е далече,
ако това е единственото, което имаме.
- Не, ще тръгнем на сутринта. - И гора, пълна с опасности.
Ще тръгнем утре, рано, веднага, щом съмне,
веднага, щом слънцето се покаже.
Добре, и ако няма никого там?
- Искам да кажа... - Тук също няма никого.
Може и там да няма никого.
Но си струва да пробваме.
- Даниел е прав, момчета. - Това е единствената ни надежда, Сам.
- Добре момчета, тръгвате ли или не? - Може би е прав.
Утре аз тръгвам.
Ако не искате, хубаво.
Но аз тръгвам.
Не знаем дори, какъв е теренът до там.
Няма значение, брат. Това ни е единственият шанс.
(Джойс) Мисля, че е прав, момчета.
Добре, няма нужда да ходим всички. Не е нужно да сме всички.
- Даниел? - Да.
Чакай!
Така или иначе, не могат да тръгнат всички. Айрийн.
Някой трябва да остане с Айрийн, нали?
Аз определено искам да остана.
Да, ти можеш да останеш.
Не вярвам някой да се оплаче.
Трябва да тръгнем рано сутринта.
Да хванем повече от дневната светлина.
- М-м - Ще имаме цял ден да вървим.
Ако не успеем за един ден,
можем да си направим бивак за една нощ.
Някой ще остане да пази за известно време,
докато спим на смени, нали?
Но знаете, имаме 12 часа дневна светлина...
(Нико) Мхм.
Това е много време за път.
Добре. Сега трябва да решим, кой тръгва.
Аз тръгвам.
- (Нико) Сам? - Още не знам, какво ще правя.
(Сам) Тези гори не приличат на нищо, което съм виждал,
на нито едно място, на което съм бил.
Постоянно имаш чувството, че има нещо там, което те гледа...
причаква те.
Никога не се чувстваш в безопасност. Спиш с едно отворено око.
(Сабина) Не мисля, че трябва да ходим.
- Защо? - Ако всичко, което дойде от гората досега,
беше толкова опасно, защо там да е по-различно?
Мисля, че трябва да останем тук, да барикадираме колибите
и да видим, как можем да се защитаваме.
Съгласна съм с теб, но виж Айрийн!
В смисъл... Не знам.
Аз... аз мисля, че трябва да й намерим помощ.
Каква е вероятността там да има град?
- Всичко е възможно. - Възможно е.
Но ако се хване вярната посока, преди всичко.
Да, но каква е тази кула? Все пак, трябва да е нещо.
(Ани) Така е.
Ами ако там има някой,
освен продуцентския екип, които знаеха, че сме тук,
искам да кажа, да има още някой, който знае?
-
Ако срещнеш нещо опасно,
не се прави на герой.
Скоро ще се върна.
♪
(Сабина) Даниел!
Мм?
Ето.
Използвай го... ако се наложи.
Окей?
Окей.
(Даниел) Идваш ли с нас?
Помислихте, че ще ви оставя да се загубите сред горите без мен?
Някой друг?
Другите май остават.
Добре.
(Даниел) Искам да свърша нещо преди това.
идвате ли с мен?
(Джони) Ей, какво ще правиш, братле?
Просто... Не знам. Искам да кажа някои неща...
пред камерата.
Разбираш, в случай, че... се случи нещо.
Имам да кажа някои неща на хората.
Хайде!
Добре.
Значи и аз.
(дрънчи брава)
(Естер) Хей!
Мога ли... Мога ли да поговоря с Айрийн?
(Айрийн) Ани, всичко е наред.
(Ани) Ще бъда отвън.
(шум от брава)
(затваряне на врата)
(Естер) Здравей.
Знам, че това нищо няма да значи за теб, но...
Наистина исках да...
Просто исках да ти кажа, колко съжалявам.
Аз, ъм...
Не исках да става така.
Аз просто, аз... Бях завладяна от играта.
И, ъм...
Айрийн, аз просто...
Искам да знаеш, че наистина...
наистина съжалявам.
♪
(Даниел) Опази ги, брат! Всичките.
(Нико) Добре. (говори нещо неясно)
Мм-мм.
- Ще бъдете внимателни, нали? - Да.
(Даниел) Грижете се и за нея. Моля ви!
Готови ли сме? Хора, ще се върнем, да знаете!
♪
(Джойс) Грижи се за тях!
(Джойс) Момчета!
♪
(мъжки глас) ♪ Ще съборя всички стени ♪
♪ Ще преплувам всички морета ♪
♪ Ще вървя до края на света ♪
♪ Ще бъда силен ♪
♪ Хе-е-й ♪
♪ Ще бъда силен ♪
♪ за теб ♪
♪ Крачка след крачка излизам ♪
♪ излизам от гнездото ♪
♪ Какво ли, какво ли ще открия? ♪
♪ Излизам от себе си ♪
♪
♪ Трябва да бъда силен ♪
♪
( Кряскане на птици)
Къде отиват всичките тези птици?
Далеч оттам, където ние отиваме.
(Джони) Боже мой!
(Джони) О, Боже!
(Сам) През живота си не съм виждал такова нещо.
Хора, какво се е случило тук?
Какво предстои в "Сибир"
Само тук, по NBC
НЯМА СПАСЕНИЕ
о, Боже! Това е хеликоптер.
Взриви се в небето.
НЯМА ПЪТ ЗА БЯГСТВО
Можем ли да изведем момичето оттук?
НЯМА ПРАВИЛА
- Тя може да умре като куче... - Молете се за мен!
... или можем да и помогнем.
(Айрийн крещи)
Сибир
Следващият понеделник.
превод biboshka