Досега в "Сибир"
(Джонатън) Има една "спасителна зона"
с бутон, който ще повика хеликоптер.
Щом веднъж прекрачите линията към изходната зона,
сте вън от играта и губите състезанието.
(Нико) Отидох да проверя куршумите,
отворих кутийката и... и тях ги нямаше.
- Мислиш, че аз съм взел пушката? - Мисля, че ти си взел пушката.
- И мислиш, че аз съм взел и тези неща, но всъщност нямаш и представа?
Абсолютно сигурен съм, че ти си взел пушката, а сега и куршумите.
Окей.
В този момент съм отворена към любовта във всичките й форми.
Влез под леглото. Влез под леглото!
(Сам) Небето гори!
- (жена) Каролина, добре ли си? - (жена) О, Боже!
(крещят един през друг)
Спрете! Спрете! Не го е направил той!
Защо ме натопи?
(дрънчене)
(Даниел) Ти си актриса?
Не исках да те злепоставям. Те така ми казаха.
- Кои са тези "те"? - Продуцентите.
Работиш за шоуто?
♪
(Естер) Току що открихме,
че Каролина не е един от състезателите.
Тя всъщност била актриса.
Вижте, никой от продуцентите не е тук, на сета.
Аз... аз... Аз бях наета.
- Аз съм актриса. - Значи... Ти си актриса?
Бях наета да движа сценария
и да следя всички да сте добре.
(с прекършен глас) Никога не съм искала да нараня някого.
И тогава започнаха да стават неща,
които бяха извън контрол.
Но след последната нощ аз приключвам.
Съжалявам, ако съм наранила някого от вас.
Тя е била тази, която правела всички тези...
Всичко, а-а, което се обърка.
(плачейки) Но не го правех по своя воля.
Беше просто игра. Беше просто... работа.
Значи цялото ти... нараняване не е... било истинско?
Всичките ти рани и останалите неща са били...
Бях наранена и затова спирам.
И затова искам да се изясня с вас,
защото искам да си ходя вкъщи.
(Джони) Ти майтапиш ли се с мен? Бил съм...бил съм изпързалян...
от тази жена.
А-а... почти ме накара да се съмнявам в себе си.
и бях...
доста вбесен.
(Натали) Ами бараката с храната?
(Каролина) През цялото време само следвах инструкции.
Ти си изгорила бараката?
Значи, те казаха "без правила",
тъй че сигурно е трябвало да очаквам нещо такова.
Но не очаквах то да дойде от Каролина.
- Ами... ами той? - Кълна се, нищо не знам.
- Не знам нищо за изминалата нощ. - Ами той?
Не помня. Не си спомням нищо
от снощи. - Ти знаеш ли, че ако го бяхме намерили някъде в гората,
сега щеше да е мъртъв?
Затова отидох да го прибера.
Точно заради това отидох да го върна.
(Нико) Това беше силен шок.
Чувствах се някак глупаво,
понеже тя напълно ме беше заблудила.
а-а...
и в същото време се чувствах ядосан.
Защото бях повярвал,
че Джони я е нападнал, разбирате ли?
Аз просто... (въздишка)
бяха ме използвали, в някакъв смисъл.
Вижте, съжалявам!
Не съм искала да нараня никого тук.
(жена) Уау!
- (жена) Ох... (дълбока въздишка)
Тя не може просто... Тя трябва да знае още нещо.
(Естер) Е, тя няма лична причина
да прави това, нали? - Не съм аз човекът, който да я пита.
Може би вие, момичета, трябва... Някой трябва да поговори с нея,
защото... защото... - Да говорим за какво?
(Ани) Въобще не искам да говоря с нея!
За да разберем още нещо, да видим, дали има още нещо.
Бяхме ядосани. Истински ядосани.
Особено предвид факта,
че някой можеше да бъде сериозно наранен заради нея.
Вижте... Каквото и да приказват продуцентите...
(Сам) Не можем да я оставим просто да си тръгне...
Небето - не можем да отречем това проклето нещо, което се случи.
Това беше... истинско.
Това... не обясняваше всичко,
което ни се беше случило.
Искам да си вървя. Искам да знам, какво се е случило.
Искам да знам. Искам да видя касетата от миналата нощ,
защото трябва да знам, какво се е случило.
Не съм подписвала за това.
Камера се изгубила в гората
и никой не може намери.
(чуруликат птички)
(шум от камера)
(камерата шуми)
♪
Синхронизация и корекции от n17t01 www.addic7ed.com
(пукане на огън, цвъртене)
Добро утро.
Здрасти.
Виждали ли сте Натали?
Ами, не съм, но аз току що станах.
- Ти виждал ли си я? - Не, не съм.
Не беше в леглото, когато излизах. Защо?
Просто се чудя. Още не съм я видяла.
(приближаващи стъпки)
(Сам) Какво правиш?
Просто съм уморен.
Последните няколко дни ти просто си седиш наоколо
и нищо не правиш. Защо не идеш да донесеш вода или каквото и да е.
Всъщност, точно това си мислех.
"Всъщност това си мислех"?
Защо просто не го направиш, вместо да мислиш за него?
Напоследък Милян е най- мързеливият човек
в лагера, без изключение.
Той винаги има извинение.
Настинал бил. Бил се наранил.
Ухапал го комар.
Вечно има някакво извинение да не работи.
Вече нямам време да се занимавам с него.
Искаш ли да се научиш да ловиш риба? Ела!
- "Искам ли да се науча да ловя риба"? - Да.
Сам, аз съм от Минесота. Аз трябва теб да уча как се лови.
Хайде!
(порив на вятъра)
(детски кикот)
Бях излязла сред горите да ловувам.
Беше много тихо. Ослушвах се за елени.
И ей така, от нищото, дочух...
Наистина звучеше като дете.
(подсмихване) Помислих, че започват да ми се причуват разни неща и тогава...
(детски кикот)
Чух го отново още един път.
И интересно, дойде от друга посока,
после дойде, откъдето и първия път.
(шептене) Чу ли това?
- Върни ми го!
Върни ми го! (звук от задушаване)
Ако отново пипнеш нещата ми, ще те убия.
Ясно ли е?
Ти в ред ли си?
Ти също няма да пипаш моите неща!
Това е едно колие, а-а, което нося винаги.
Много е скъпо за мен.
Има много, много важно значение.
Това е нещото, заради което продължавам,
и то е... това е... сърцето ми.
(въздишка)
(детски кикот)
Кой е там?
(кикот)
Милян?
Милян.
(Милян) Айрийн?
Какво правиш тук? А?
А-а, аз...тръгнах на лов за елени. Ти... ти какво правиш тук?
Просто убивах време. Някакъв късмет?
Виж, видях много от тях... Много големи, точно там.
- Ти ходи ли натам? - Не съм, но...
О, давай да ходим! Да вървим! Ще ти покажа.
Ела с мен. Право натам.
Има поне шест.
Ела с мен! Да намерим малко храна за хората.
(подсмърчане, прочиства си гърлото)
(подсмърчане)
(Нико) Просто... Не знам какво видях.
(Естер казва нещо неясно)
Какво става?
Добре ли си?
Само чуйте това.
"Ани, направих огромна грешка.
Тази сутрин осъзнах, че бившият страшно ми липсва.
Не искам да рискувам нещата с него, оставайки тук.
Трябва да си тръгна, преди нещата да се влошат.
Надявам се да разбереш."
(Нико) Натали си е тръгнала. Оставила бележка.
Не казала нищо на никого.
Ани намерила бележката. Беше доста объркана.
Виждаше се,
че доста трудно го понася.
Предполагам, така остават повече пари
за тези, които стигнат до края.
Но е много странен начинът, по който е напуснала.
(Естер) Ани наистина е разстроена.
Натали си отиде,
а аз мисля, че те имаха
малко особена връзка, тези двете.
А-а, тъй че не знам.
Това може да е достатъчно за Ани да се откаже и тя.
Точно в момента усещането е...
че има такава тенденция.
Хората отпадат.
Надявам се всички просто да си съберат нещата и да си тръгнат.
(вдишване, издишване)
(Сам) И какво, значи, чувам, а-а,
бил си подарил нещо на Айрийн?
(Даниел) Да, аз, ъ-ъ,
намерих много хубаво синьо камъче.
- Дал си й камъче? - Да.
- Камъче? Наистина? - Да. Да.
Окей.
Е, нали знаеш, всички, а-а,
чат-пат получават кофти подаръци.
Вземи тези.
- Какво му е лошото на това? - Просто казвам...
На нея й хареса. Видях го на лицето й.
(Сам) Веднъж на едно момиче дадох снежна топка.
- (Даниел) Снежна топка? Сам? - Да.
- Уау! - Всъщност, аз...аз хвърлих топката
и я уцелих в лицето.
Тя беше толкова сладка.
Дори с този белег по окото си, нали разбираш?
(Даниел се подсмихва) Значи, аз съм подарил камък,
а ти - каменно-твърда снежна топка в лицето на момичето.
- Да, де. Точно! - Голям подарък си наравил!
- Какво прави тя тук, по дяволите?
Не й обръщай внимание!
- Недей... - Какво?
... да говориш с нея!
- Защо? Аз искам да говоря с нея. - Дори не поглеждай...
- Какво говоря? - Няма значение.
- Аз...отивам да поговоря с нея. - Хубаво. Да, върви!
(Даниел) Каролина!
Здрасти!
А-а, исках да те питам...
Какво мислиш, че ще...
Искам да кажа, какво ще стане с теб сега?
Не знам. Предполагам, че ще ме уволнят, понеже всички разбрахте
коя съм и какво правя тук.
Аз лично не мисля, че си направила неща лошо, наистина.
Виж...
Това е просто едно шоу, нали?
(стъргане с трион)
Здравей, друже! Как я караш?
Здрасти!
А-а, чудех се, а-а...
твоята версия, какво стана в гората вчера.
- Моята версия? - Да, твоята версия.
Имаш ли някакви спомени?
Казах ти, човек, нищо не помня.
Само откъслечни неща.
Мислех, че ако има един човек, на когото мога да се доверя,
това е Каролина. Вероятно съм грешал.
Ах, значи, мислиш, че Каролина само...
това, което каза, е било само, за да ни уплаши?
Проклет да съм, ако знам!
Както е да е! А-а, как е пръстът ти?
Добре е.
Като че ли не сме най- добрите биячи, а?
Ти не си. Аз това не го получих при бой.
Е, както и да е, аз просто... Радвам се, че си добре.
(стържене на трион)
Здравейте, момчета.
Здрасти.
Виждам, че се връщате.
Да.
Какво носите? Какво носите?
- Няколко мъничета. - У-у!
- Риба. - Сладка малка рибка!
Добре, казвайте! Кой от вас? Кой ги хвана?
(Нико) Честно?
(Даниел) Моите са малко повече от две-три.
(Сам) Е, обучавах го.
А-а, добър улов! За вечеря, а?
За мен ще е закуска.
- Добра работа, момчета, добра работа! - Благодаря!
Къде е, хъ...къде е Айрийн?
Аз я видях. Тя, хъм...
Тя... мисля, че отиде на лов.
Видях я да тръгва с лъка.
Джони, искаш ли риба?
Не съм гладен.
(Сам) Какъв му е проблемът?
Май е болен от любов.
Милян, не мисля, че това е пътят.
(Милян) Вярвай ми!
(Милян) Да! Уцели!
(скърцане)
(Айрийн) А-а-а!
- (Айрийн) А-а-а! А-а-а! - Всичко е наред. Всичко е наред!
О, Боже. Веднага се връщам!
(крещене)
Къде отиваш, Милян?!
А-а-а!
Някой да ми помогне! (ридаене)
♪
(смях)
Привет, страннико!
Ей! Какво си седнала там?
Ах, всъщност просто се любувам на гледката.
(Джони) Мислех си за някакви мои си неща,
когато погледнах нагоре и видях Естер да седи там.
Просто зяпайки, предполагам.
Казах й, че обикновено взимам такса за такива неща,
но я оставих...
Мога ли да си получа панталоните?
Ако ми дадеш усмивка.
- Тази не е истинска! - Съвсем истинска е.
Не е! (смях)
Дай си ми нещата.
(Джони) Ами явно
Естер си мислеше, че някак... страдам,
откакто Каролина ни изпързаля.
А-а, казах й, че не е така, нали.
Не се чувствах истински засегнат,
по-скоро ядосан от това, че са ме измамили, нали.
Ей! И това ако не е нашата малка актриса!
- Хей, защо тичаш? - (Каролина) Айрийн е ранена.
Чух, че при разходката си е наранила крака.
Идвате ли или...?
Защо, може да ме баламосваш с това, както направи с бараката.
Казвам истината.
Истината! Как се казваш всъщност?
Джойс.
(под носа си) Джойс.
Така, значи, може би сме една крачка по-близо до печалбата.
Какво?
Айрийн. Искам да кажа, ако наистина е ранена,
може да поиска да си ходи.
Ами ако наистина е ранена тежко?
Е, те вероятно ще я отведат.
Такава е играта, нали? (цъкане с език)
Хора! Хора! Айрийн е ранена!
- (Нико) Какво? - (Даниел) Какво й се е случило?
(без дъх) Айрийн се нарани. Бяхме в гората.
Ловяхме елени. И едно нещо падна върху нея.
И сега кракът й е забоден за земята.
Тя е заседнала там.
- И ти просто я остави там? Чакай...къде е тя?
(Нико) Той каза нещо като
"Един капан падна от дърветата
и тя е заклещена под него."
Описа го като капан за мечки или нещо такова.
Просто настъпи моментно объркване,
какво, за Бога, беше станало?
Ние просто скочихме и казахме, нали,
"Къде е тя? Води ни натам!" Разбирате ли?
Не успях да се свържа с останалите.
Къде е тя? Просто ми покажи, къде е!
- (Милян) Насам. - (Нико) Натам?
(Даниел) Докато тичахме, всичко което си мислех, беше
"Боже, дано тя да е добре!"
(ридаене) Махнете това!
(Милян) Дори не знам, какво е това...
това нещо, капанът.
Изглежда като направено от човек.
- (мъж) Айрийн! - (жена) О, Боже.
(Нико) Хора, трябва да махнем това от нея веднага!
Какво стана?
(Нико) Хора, трябва да махнем това от нея веднага!
Ние... Всеки да хване по един край!
(тежко дишане)
(Нико) Всеки да хване по един ъгъл!
- Даниел! Хвани единия край! Хвани единия край! - Добре.
- Трябва да махнем това от нея веднага. - Ето, идвам.
(Сам) На три. Едно, две, три.
- А-а-а! Спрете! - Окей, спрете, спрете. Спрете!
Спрете! Спрете! Спрете!
- О, Боже! - Всичко е наред. Всичко е наред.
(Каролина) Има нещо в крака й.
Нещо минава право през крака й. Не можем да повдигнем това.
(Нико) Къде са те?
Те трябваше да са дошли досега с лекарите!
Какво е това?
Фалшива еленска глава.
Кой би сътворил нещо такова?
Кой е направил това?
Не знам. Не вярвам да са те.
- (Сам) И кой е трябвало да се хване? - (Каролина) Не знам.
- Ясно? - (Джони) Хора, какво, по дяволите, става тук?
- (Сам) Тя е зле. - Не знам. Това нещо паднало върху нея
и минава там през крака й.
Хора, трябва да махнем това нещо от нея! Хайде!
(Даниел) То минава през крака й. Ако го махнеш,
тя ще изкърви, разбираш ли това?
(Джони) Вържете... да го превържем с нещо или...
- Да вържем нещо около крака й! - Турникет. Турникет!
Да, разбрах, разбрах.
(Джони) Ще те измъкнем оттук,
всичко ще бъде наред, ясно? - Вземи. Вържи го около крака й!
(Джони) Ясно? Стой с мен, ясно?
Вържи го здраво.
(Айрийн диша тежко.)
Даниел, иди при нея!
(Джони) Айрийн! - (Каролина) Не гледай насам, Даниел, просто я дръж!
(Джони) Повдигайте, момчета!
- (Айрийн) А-а-а! - (Джони) Ух!
(Каролина) О, Боже! (Айриййн) А-а-а!
(Даниел) Всичко е наред! Всичко е наред! Всичко е наред!
Справи се. Готово. Готово е!
Ще те занесем вкъщи, окей?
(тежко дишане)
(Даниел) Всичко е наред. Всичко е наред. Всичко е наред.
(Каролина) О, Боже! (Даниел) Успяхме. Успяхме!
Махнахме го. Махнахме го.
- О, Боже, всичко е... - Ей, ще ти намерим помощ.
Ще повикаме хеликоптера, той ще те заведе вкъщи, става ли?
- По-добре й изпратете лекар веднага! - Хора, как се получи това?
- Пратете лекар веднага! Чувате ли ме? - Кажете ми, как се случи това!
- (мъж) Ще ви изпратим. - Трябва да знам.
- Това не е част от... - Хора, как просто стоите там, бе?!
Доведете помощ!
Вижте, не знам колко дълго е лежала там,
но никой от вас, шибаняци такива, не направи нищо.
Не сте й помогнали. Не сте повикали помощ.
Това е свинщина!
(Каролина) О, Боже, трябва да я отведем. Да я вземем, бързо!
Момчета, да я вземем! Вдигнете я!
(тежко дишане)
Хора, дръжте крака високо. Дръжте този крак високо!
Мамка му, спрете да снимате и ни помогнете!
(Джони) Дръж крака й високо! Дръж й крака високо!
- (Нико) Вдигни го! Вдигни го! - (Джони) Дръжте крака високо!
- Трябва да е над сърцето й! - (Сам) За глезена. За глезена.
- (Нико) Внимавай с този клон. - (Каролина) Внимавай с главата й.
(Джони) До кое легло я носим?
(Каролина) Лявото. Първото вляво от вратата.
- Окей. - (Каролина) Ох. Ох. О, Боже!
- (Естер) О, Боже! - Естер, дай възглавници! Дай възглавници!
Трябва да сложим крака на високо. Сам, внимателно! Дръж й крака!
- Какво е станало? - (Сам) Тя е ранена, ето какво!
(Естер) Изкълчила си е глезена или какво?
Не, имаше забит кол в крака.
Нямах представа, какво е станало, какво се е случило,
просто видях кръв навсякъде
и тя беше в наистина лошо състояние.
О, Боже! Трябва ни нещо. Трябва ни нещо.
Трябва ни сет за спешна помощ.
Сам, донеси... донеси вода! Нали знаеш, преварена вода.
Ани! Ани, донеси превръзки или нещо такова!
(Даниел) Това наистина е лошо. Цялото това нещо.
Защото веднага започнах да си мисля
(с пречупен глас) Не знам как тя щеше да... оцелее
без... истинска помощ.
Тя ще се оправи ли?
Не знам. Ранена е много лошо.
Хора, не знам тя какво си мисли точно в този момент,
но не мисля, че иска да си ходи вкъщи.
Тя беше ранена, крещеше от болка.
Но не искаше да си тръгне.
Тя трябва да си отиде, брат. Трябва й доктор.
- Да. - Не може да остане тук!
Знам, но не можем да направим като с Виктория.
Не можем да я насилим.
Всичко, което можем да направим, е да й обясним,
че нараняването й е много сериозно.
(въздишка) Боже, не знам какво да правя.
Но в този момент тя не разсъждава трезво.
Тя ще умре, човече. Трябва й помощ.
(въздишка) Къде са лекарите?
(Джони) Нямаме нищо тук. Не можем да се погрижим за нея.
(цвъртят щурци)
О! О!
(Сабина) Не се страхувай!
(шумолят клони)
Чакай. Чакай!
Ти видя ли я?
(тежко дишане)
(Каролина) Дръж това здраво, Ани,
натискай здраво.
- О, Боже! - Е-е, Айрийн, какво направи ти?
Слушай!
Слушай, никой няма да те обвини, ако се прибереш вкъщи.
- Айрийн!
Миличка!
Никой няма да те вини.
(с отслабен глас) Не мога.
Трябва да отидеш и да потърсиш помощ.
- Ей... - Няма.
Няма да се прибирам.
Айрийн, трябва...
Не можеш да останеш тук в това състояние, Айрийн!
Ранена си наистина, наистина много лошо.
Не мога.
Не мога да се проваля!
(Естер) Значи, Айрийн има дупка в крака си
и въпреки това иска да остане.
Това е... Не знам.
Тя е... По-силна е, отколкото аз някога...
бих могла да бъда.
Всичко е наред!
Момчета, това е много зле.
- Да, зле е. И ние не можем да направим нищо. - Да.
- Кракът й може да е счупен. - Може би, като я превържем
да се оправи.
- Къде е помощта? - Ако кракът й е счупен, няма значение.
Може да има костни фрагменти и такива неща.
- Не можем да оправим това, знаеш това. - Трябва да направим нещо.
Това, което е по-важно, е, че ни трябва
някакъв антибактериален крем,
иначе ще се инфектира.
И това ще бъде фатално.
(Джони) Не съм доктор,
но това звучи правилно, брат. - Да.
Бяхме изправени отново пред същия проблем,
същото, което имахме с Виктория...
да я оставим ли тук
или да я принудим да отиде до изходната зона.
(Сам) Единственият начин да намери помощ
е, ако си тръгне. Трябва да я заведем до хеликоптера.
Защото те очевидно няма да й помогнат тук.
- Е, тогава някой... - Те не помогнаха на никого от нас.
Нито един път, когато нещо вървеше на зле,
или някой беше наранен, те нищо не направиха.
(Сам) Операторите нямат ли някакви медицински принадлежности?
(Джони) Не, казаха, че нямат нищо.
- (Нико) Как е тя? - (Сам) Добре ли е?
Тя не е добре.
(Джони) В съзнание ли е все още?
(Естер подсмърча)
(плачейки) Тя...
Тя не е добре.
Толкова много я боли,
а тя казва, че... че просто няма...
не иска да си ходи.
Иска да покаже сила.
Казва, че не иска да се провали.
(Естер) Не е честно.
(Сам) Тя не разсъждава трезво, така или иначе.
Не заслужава да свърши така.
(Джони) Не, не заслужава,
въпросът е на живот и смърт, нали?
Трябва да помислим за това.
Значи, ако някой от нас натисне бутона,
хеликоптерът ще дойде, ще има лекари.
Който натисне бутона е аут от играта.
(Естер) Аз ще го натисна.
(подсмърчане)
(Естер) Аз ще натисна бутона.
Сигурна ли си?
Да. Сигурна съм. (подсмърчане)
Тя ми е приятелка, а аз...
Аз просто...Не направих нищо, за да й помогна.
И мисля...
Не ми се играе повече тази глупава игра.
Не ми пука за парите и...
Тя ми е приятелка и ако мога да й помогна,
ще го направя, така че...
(въздъхва и казва нещо неясно)
(изскърцва врата)
(въздишка)
(Сам) Това беше истинско.
(Нико) Не мога да повярвам, че се случва.
(Естер) Значи, чувствам се достатъчно зле
заради начина, по който се отнасях с нея,
и просто мисля, нали,
не искам да продължавам играта.
Така че, ще се радвам да го направя и...
Това е... така или иначе това е единственото решение.
Никой няма да дойде да ни помогне, така че...
(Ани) Естер каза, че ще отиде да натисне бутона,
дори това да значи да я дисквалифицират.
Не мисля, че някой очакваше от нея да направи нещо подобно.
(подсмърчане) Но...
Не знам. Това място променя хората.
♪
(иззвънтява ключалка, отваря се врата)
(Даниел) Колко ли ще продължи това?
В смисъл, колко ли време ще отнеме?
Ей. Мерси за тениската.
Намерихме друго за превръзката.
(Сам си прочиства гърлото)
(Сам) Не мога повече така.
(Джони) Ти сериозно ли? Имаш предвид играта?
Това място е опасно.
Напускаш ли?
Хората умират. Нараняват се.
Нямаме средства.
Нямаме подкрепа.
Чувствам се безпомощен.
Не съм полезен за никого тук.
Искам да мога да помогна, но не мога.
(Нико) Естер.
- Защо се връщаш? - Хей, какво стана с помощта?
Никого ли не изпратиха?
Там има хеликоптер и ще я отведе.
Не са знаели, че има ранен, затова е само пилотът.
Какво, по... Как така, не са знаели, че има ранен?
Нали имат оператори тук?
Не знам. Хеликоптерът е тук,
пилотът каза просто да я занесем до хеликоптера
и те ще я отведат в болница,
и ще й окажат помощта, от която се нуждае.
Така че, трябва да я занесем до хеликоптера.
- (Сам) Ние не можем да пресечем линията. - (Джони) Така е.
- Как ще върви дотам? Тя не може да върви. - Не, а-а, всичко е наред.
Правилата са променени.
Те казаха, че тя се нуждае от медицински грижи.
Така че трябва просто да я занесем до хеликоптера.
Никой няма да бъде дисквалифициран,
понеже аз вече натиснах бутона.
- Какво са казали? - Момчета,
губим време. Вие... искате ли да й помогнем или не?
- На мен това ми стига. - (Сам) Операторите казаха, че става.
(Каролина) Стискай това здраво. Ще ти помогне.
(отваря се врата)
(Джони) Здравей, Айрийн? Намерихме ти помощ.
Хеликоптерът дойде за теб.
Не искам да напускам.
(Естер) Не, не. Няма. Няма.
Няма да напускаш.
Те само ще те заведат до болницата.
Ще ти оправят крака.
И ще можеш да се върнеш, така казаха. - (Даниел) М-м.
(Айрийн) Но нали някой трябва да иде да натисне бутона?
(Нико) Естер го натисна за теб.
(Естер) Исках да си ходя така или иначе.
Готова съм.
Нали? Ти ще се оправиш.
Всичко ще бъде наред, Айрийн. Аз ще дойда с теб.
- (Джони) Добре, хайде, момчета! - Да действаме.
- (Сам) Да тръгваме. Давайте! Давайте! - (Джони) Да я извеждаме оттук!
(Айрийн охка) - (Естер) Внимателно! Внимателно, момчета!
- (Джони) Знам. Извинявай! - (Естер) Внимавай!
- (Айрийн) Мм! Мм! Ох! - (Джони) Знам. Ще те заболи.
- (Естер) О! - (Джони) Знам, че ще боли.
- (Сам) Хвана ли я? - Ще ти намерим помощ.
- Ах! Ах! - Всичко е наред! Всичко е наред!
(насечено дишане) - Някой да вземе дясната й ръка...
(Даниел) Добре ли си?
(Сам) Ще прихванеш ли отдясно?
(Джони) Трябва да продължавме да държим крака на високо, момчета.
- Дръж го нагоре. Да вървим! - Аах! Аах!
(Естер) Внимателно! Всичко е наред.
(Джони) Всичко е наред.
(Каролина) Ще се оправиш, Айрийн.
(дълбоко дишане)
(Естер) Ще се оправиш за нула време.
(Джони) Ще те отведем до хеликоптера.
Те ще те отведат, нали?
(хлипане) Мразя това място.
Мразя тази игра!
Освен голямата дупка в крака ти,
имаш ли нещо друго, с което да запомниш това приключение?
О, Боже, камъчето ми!
(Естер) Какво?
Камъчето ми... Остана в лагера.
- Ще ида да го взема. - Да.
О, не. Не. Не се безпокой! Остани с нея. Аз ще изтичам.
(Джони) - Дръж й крака! - Откога тя стана толкова любезна?
Хей?
Хей, тук ли си?
Хей!
Оу! Ох! Оу!
О... Какво е това, а?
Ах...(мърморене)
Ах! Ух!
Той се е побъркал, човече! Направо е откачил!
Ей, брат, какви ги вършиш?
Милян!
Искам да запомня този ден.
(Нико) Защо?
Заради Айрийн.
Ще се инфектира.
Милян е... Напълно е излязъл от равновесие.
Той... Той е обезумял.
(Нико) Имаш проблем, човече. Трябва да се прегледаш!
- Добре, тръгвам си. - Ужасно е!
Просто една татуировка. Нищо особено
Правех си татуировка с бръснача.
(Айрийн стене) - (Джони) Хайде, всички!
Трябва да е зад ъгъла.
- Трябва да е точно тук. - (Сам) Всичко е наред!
(Сам) Сложете я тук. Сложете я долу. Сложете я долу.
- Сложи я долу. - Къде е... къде е шибаният хеликоптер?
(Сам) Тя каза, че хеликоптерът...
Каза, че хеликоптерът ще е тук.
- Сигурно трябва да дойде всеки момент. - Тя каза, че е тук.
Къде и шибаният хеликоптер? Къде и шибаният хеликоптер?
(Каролина) О, Боже!
- О-о... - Идвал ли е?
- Тъпата п``ка! - Какво?
- Какво? Какво?! - Какво?!
Къде, мислите, че е Естер?
Тя не е тук, мамка му! Мамка му, тя ни изигра!
Мамка му! Проклятие!
Тя тръгна да взима камъчето ти! (смях)
- Тя тръгна да взима камъчето ти. - (Джони) О, Боже, братле!
Не мога да повярвам.
Не мога да повярвам, че би направила това.
Е, би трябвало да ми благодариш.
Нико, току що се отървах от пет състезателя с един удар.
Коя си ти всъщност?
(Сам) Тя ни изигра.
Тя игра играта по-добре от всеки един от нас,
и спечели.
Убеди ни да пресечем линията, карайки ни да вярваме, че и тя го е направила.
Тя ни изигра страшно добре.
Няма да вземем и стотинка от шибаните пари!
Тя ни изигра да пресечем линията!
Тя не е натискала шибания бутон!
(Даниел) О, не!
(Сам) Мамка му, тя ни изигра!
- Господи! Тази тъпа кучка! Ще я убия. - Тя спечели.
- Играта беше дотук. - Ще я убия!
Тя спечели.
(Джони) Наистина трябваше да дам всичко от себе си,
за да не се върна в лагера и да й откъсна главата, разбирате ли?
Съгласен съм, че няма правила,
нали, играйте играта, надигравайте се, каквото и да е.
Но, човек, това не беше правилно. Не и с Айрийн, ранена по този начин.
Добре ли си?
(кликвания) - Къде е този хеликоптер?
(Даниел) Джони!
- (Сам) Кабелът няма жица. - Какво?
- Няма захранване. - Няма жица в кабела.
- Няма какво? - Няма жица.
- (Даниел) Това не върши никаква работа. - Празно е.
Безполезно е.
Какво, за Бога, е това нещо?
(Даниел) Постановка.
Какво... Какво, по дяволите, става тук?
Бяхме... Беше ни казано от самото начало,
че там има бутон.
Ако някой иска да напусне,
просто да натисне бутона.
- Не е свързано с ток. Няма... - Какво е това нещо?
Какво е това нещо?
(Даниел) Просто декор. Постановка.
Какво е това нещо, бе, човек?
- Вземи му радиото! - А?
Вземи му радиото! Вземи му радиото!
(мъж) Не ме докосвай!
- (Джони) Моля? - (Сам) Ей, ела насам!
(двамата пъшкат)
Не прави това!
(мъж) Ей, махни се от мен!
(мъж крещи неясно)
(Джони) Да ти навра ли тази камера в задника, бе?
(мъж говори неясно)
Това проклето нещо не работи!
- (мъж) Работата ми... - (Сам) Работата ти?!
Тая работа ще ти коства живота, шибаняк такъв!
Елате! Имаме спешен случай!
Мамка му!
(неясно викане)
Каква е тази игра?
Никой нищо не знае от вас? А?
Не знаем.
(Сам) Операторите казаха, че нищо не знаят.
Казано им било просто да снимат.
Практически, те са просто наемни работници.
Вие... Знаете ли нещо?
Вие... вие трябваше да знаете, какво става.
Но явно и вие не знаете.
Един вид, и вие сте в един кюп с нас.
Трябва да накараме това радио да проработи.
Какво... Да не би и то да е декор?
Защо това... Защо няма връзка?
Не знаем... Нямаме сигнал.
(Каролина) Те не идват ли всеки ден
да ви задават задачите?
Днес не са идвали.
Те знаят, че сме тук. Трябва да изпратят някого.
- Нали това е начинът? - (Джони) Да.
- Трябва ни помощ за Айрийн. (Джони говори неясно)
Нямаме толкова време, човече.
Мисля, че трябва да идем до базовия лагер.
Какъв е този базов лагер?
Продуцентите имат, значи, един базов лагер,
където... където седят
и имат монитори там и ни наблюдават.
Добре, да вървим. Къде е това нещо? - Чакай малко!
- Отвъд долината. - Чакай. Чакай малко! Не можем да я носим на такова разстояние
(Сам) Вие вървете. Аз ще остана с нея.
Ако хеликоптерът дойде, ще я кача на него.
- Добре. - Добре.
Добре, да вървим!
Ще идем до лагера и ще пратим хеликоптера.
Така ще стане по-бързо, нали?
Значи Джойс каза, че знае къде е.
Тъй че решихме да отидем там.
Можеше да успеем да намерим помощ,
като говорим с тези хора лице в лице.
Изобщо да се свържем с някого.
(Айрийн) Вървете!
Айрийн, искам да вземеш това. В случай, че стане студено.
Ако стане студено, облечи го! Ще се върна веднага, щом мога.
- Хайде, идвате ли? - Да вървим!
- Идвам. - Трябва да тръгваме.
(Сам) Бъди внимателна!
- Трябва да си запазиш топлината. - Благодаря ти, Сам.
(пушечни изстрели в далечината)
Ей, кажи ми нещо!
Ти имаш ли нещо общо с това?
С кое?
С този малък трик, който Естер ни сътвори,
за да ни изхвърли от шоуто.
Наистина ли мислиш, че мога да имам нещо общо с това?
По дяволите, да.
Остави ме на мира.
Знаеш ли какво? Точно зад тази гора е.
Точно оттатък. Елате.
Добре. Хей, благодаря за вашата помощ, дружки!
(Каролина) Точно зад онзи хълм е.
(Айрийн) Всички вие сте извън играта
заради мен.
Не, не. Не е твоя вината.
Нали виждаш, просто Естер играе по-добре от нас.
Тя ни надхитри. Не е твоя вината.
Да, но ако не бях пострадала,
тя нямаше да може да ви надхитри.
♪
(Каролина) Май пристигнахме.
Това ли е, момчета?
Хора, какво, по дяволите...
превод biboshka www.addic7ed.com