До сега в "Сибир"
Вашата цел е да останете тук
до края на зимата.
Ако искате да напуснете или имате нужда от помощ
Има безопасна зона с бутон
което извиква хеликоптер.
Веднъж като прекрачите линията на безопасната зона,
отпадате от състезанието.
Това е единственото правило.
- О, господи! - О, боже!
- О ... - Да!
- Вземете колкото можете.
- Ще направим дажби. - А?
- Ще направим дажби! - Кои са "ние"?
Тук, в тази ситуация,
съм щастлив да поема ръководството.
Това може да е всичко до началото на зимата.
Мисля, че е тъпа идея да се разпределят дажби.
Правите голяма грешка.
"тези гъби са отровни, ако не са сварени."
Мислех, че са сготвени.
- Много съм гладна. - Хубави са, нали?
Нещо не е наред с нея.
Зениците са и много разширени.
Настъпи масово объркване.
Не мисля да оставам. Ще се прибирам вкъщи.
Какво точно видя?
Всички ще умрете.
Бях в гората
и си мислих за Каролина
Какво да направя за да я сваля
и видях някакви цветя, нали знаете,
помислих си, всяко момиче обича цветя.
Затова започнах да бера цветя,
мислех, ще направя малък симпатичен букет или нещо такова.
- Хей. - Какво правиш там?
- А? - Какво правиш там?
Изплаши ме. Помислих, че има нещо там.
Извинявай, аз ... нищо.
Да не повярваш, Каролина ме изненада ...
и съм абсолютно сигурен, че няма да и кажа
какво по дяволите правех,
Затова трябваше да мисля бързо.
Ако можеше да избереш, от всичко на света, в момента да ядеш,
Какво би било?
Мисля, че бих искала arroz con gandules.
Това е с ориз и боб, латинска рецепта.
Звучи доста добре.
Аз ще съм добре с голяма тексаска телешка рибица
- и картофено пюре и - средно или голямо?
- Света ... - О, боже.
О, да! И слънцето пече.
Сега ще дойдеш ли?
Хубаво и топло е.
- О, господи!
Да, излъгах. Не е топло.
Почувствах се много добре
най-накрая да мога да се измия
и да се почувствам чиста и човек отново, защото бях толкова мръсна
Много ми хареса. Почуствах голямо облекчение.
Беше почти като лъч надежда.
Целуни я!
Изглеждаше, че Каролина и Джони ще се целунат,
но аз развалих момента,
Моя грешка. Но,
мисля, че определено има връзка между тези двамата.
още никой от нас не се е къпал,
Затова това беше много приятен момент за нас.
Имахме нужда от освежаване.
Нещо, което да ни върне
добрата нагласа.
Не трябва ли да търсите храна?
- Не!
Престани да бъдеш такъв задник.
Влизай във водата и се изкъпи!
Не знам.
Мислех, че всички са горе-долу голи,
затова, свалих всичко.
Да се отървеш от мръсотията, колко хубаво е това?
Аз наистина не се състезавам
с другите мъже за жените.
Не го правя.
Но знам, че ако искам, мога да имам, всяка една от тях.
- Не сте ли всички голи?
Трябва да се справяш с това, което имаш.
Да оценяваш това, което имаш.
И няма нищо по добро от голото къпане.
Това не е нещо, което бих направила, да се съблека в това шоу.
Така, че ... Добре, щом тя иска да го направи.
Може би това е нейната стратегия.
- Хлъзгаво е!
- Кой ще скочи?
- Децата ми!
Не знам, това не е нещо, което ми харесва.
Просто не се чувствам комфортно да се присъединя към това парти.
Харесва ми да ви гледам, хора.
- Много е хубаво, Айрин. Обещавам. - Влизай!
Даниел, нека видим твоя ...! Хайде!
- Каролина, моля те!
- много топло!
Те са тук да се забавляват.
Изглежда странно място за забавления.
- Нека да играем една игра. - Да.
- О, боже. - Добре?
- Това, всъщност е добра идея. - Истина или предизвикателство.
- Разбира се. - Аз ще започна.
- Наталия ... - Да?
- Как си? - добре. А ти?
- Истина или предизвикателство? - Истина.
Коя е твоята ... любима поза?
- Какво? - о, боже.
Имам предвид в секса.
- Добре, разбира се.
само да уточни.
просто да е сигурен, че си разбрала.
- Срамуваш ли се?
Пробвала съм ги всичките.
- И ги харесваш всичките? Приемам го.
- Добър отговор. - Мой ред ли е сега?
- Добре. Айрийн, истина или предизвикателство?
Не, аз не искам да играя. Не харесвам тази игра.
- О, хайде! - Не.
- Трябва да играеш. - Не може да седиш при нас, трябва да играеш
- Всички участваме в това.
- Добре. Предизвикателство.
- О! - Предизивкателство! Дръзко.
- Помисли си.
Толкова съм изплашена.
Трябва да станеш и да танцуваш за нас.
- Да! - Да, съгласен съм.
- Ще донеса музика.
Хайде, това е безобидно.
Не съм много изразителна, особено в танците.
затова първо си помислих няма начин
Няма да танцувам пред един куп хора,
които не познавам толкова добре.
- Бавно. - Добре, бавно. Нека започнем бавно.
Да, Айрийн.
Даниел си пада по Айрийн. Виждам го.
Той се взира в нея. Това е наистина зловещо.
Не мисля, че ще получи нещо.
Айрийн!
- Само за вас, тази вечер, дами и господ!
- Браво! - Това беше готино!
- Беше много класическо. - Това беше готино.
Хора!
Истинска изненада.
- Пожар в гората. - Какво?
- Пожар в гората. - За какво говориш?
- Има пожар в гората. Нещо гори. - Сериозно?
- Наистина?
- Хайде. - Какво е?
- Ето там. - Сигурен ли си?
В гората. Току що го видях. Ето там е.
- Какво е това?
- Хайде, хайде.
- Хайде, хайде!
О, боже.
По дяволите!
Боже мой!
Какво ще правим?
Нищо не можем да направим. Нищо не можем да направим.
Ще донесем вода.
Казах ти, че това е грешка!
Да донесем вода! Хайде!
Нищо не ни остана за ядене.
- Няма никаква храна. - Какво се случи?
Ние ги разделихме на дажби и ги оставихме там.
Някой го е запалил? Какво се случи?
- Ти беше пръв тук. - Не знам!
Гореше преди да дойда!
Но ти беше пръв тук, по време на играта.
- Мислиш, че аз съм го подпалил? - Не,не,не!
- Това е и моята храна! - Момчета, момчета, момчета.
Не съм искал да е там!
Не се обвинявайте. Само ще се нараним един друг.
Не трябва да се обвиняваме.
Радвате ли се, че е заключена там.
Не искам да го казвам, но си прав.
Това беше всичко, което имахме. Това беше всичко, което имахме.
Когато показах на Нико и Каролина
че все още има, много тъжно изглеждаща храна там
имаше ориз, който може би все още става за ядене.
Колко бяха тези буркани?
Те бяха, мисля, че 28.
- Преброихме 28 буркана. - И 17 от малките?
- Да. - защото, аз преброих само ...
- Мисля, че бяха 17, да - Седем
Преброих само седем или осем
защото то е очевидно, че
трябваше да има много повече стъкла наоколо.
Имаше ли лампа в склада?
- Аз не .. - Не си спомням да съм виждал.
Намерих керосинова лампа в пепелта.
Там няма никакви керосинови лампи.
Просто лежащи си в гората.
Явно е, че е дошла от нашия лагер.
Някой от нас
е запалил пожара.
Всички сме гладни.
Всеки път като се сетя за склада аз просто
си мисля, каква загуба.
Сега сме по ядосани, отколкото бяхме.
Всеки се кара с някой за нещо.
- Гладен ли си, голямо момче?
-Какво? - Казах, гладен ли си, голямо момче?
Не може да пипаш дървата за огъня, докато аз кажа.
- Добре. - О, да.
- Аз ще ти кажа кога може да ги пипаш.
Това е добра идея. Това се нарича мислене. Ясно ...
Кой те направи господаря на вселената?
Ти не си толкова тъп, колкото си мислех.
Добре, знаеш ли какво. Сега може да ги пипаш, давай.
- Разпределям дажби. - Оценявам го.
- Разпределям дажби. - Кажи, че беше добра идея да има дажби.
Казах ти и го и преди, ако имаш нещо за казване, казвай.
Аз го казвам.
Нико, трябва да говоря с теб за малко.
- Добре. - Не сме длъжни да търпим това,нали Сам.
Да, добре.
- Изчакай секунда. Какво има? - Мерси.
Хей, кмете,
Упражни контрола си върху втория в командването.
Какво?
Не го слушай. Хайде.
Трябва да говоря с теб за малко.
Всички са гладни,
и всеки реагира различно, когато огладнее.
- Добре. - Не позволявай тези спорове между теб и Джони
- от сега нататък - Не позволявай на Джони да те провокира.
Не позволявай да те провокира.
Ще се справим с това. Не се безпокой.
- като - о,аз знам, че ще се справим.
Ще се справим даже добре.
- Много по добре, щеше да е - Знам
Всички щяха да бъдат по-добре ако ...
- Трябваше да послушаме теб. - Просто се грижи за себе си.
Слушай, те ни дадоха нещо.
- Те ни дадоха надежди.
Подпалиха ги. Взеха ни ги.
Опитват се да си играят с чувствата ни...
- Добре. - с настроението ни.
Не мога да се притеснява за тях. Аз се притеснявам за нас.
- На твоя страна съм. - Не съм казал, че не си.
- ще се справим с това.
Хей, хора. Чух доста от споровете тази сутрин.
Между определени лица.
Не мисля, че това е правилния начин.
Защото тези настроения няма да ни помогнат.
Нямаме храна. Но сега, знам
че ние сме гладни. Трябва да отидем и да намерим храна.
- Съгласен съм. - Така ли?
А не трябва ли да купим нова ключалка, за да може да разпределим
намерената храна на дажби?
Пич, не помагаш.
Не помагаш за ситуацията.
Ти също.
Напротив, правя го. Предложих, това което мислех за най-добро за момента.
И взе грешно решение.
- Беше предложение. - Ти взе грешно решение.
- Предложение. - Признай си, ти взе грешно решение.
Не, няма да се съглася, че съм взел грешно ...
- Аз предложих - Как няма да се съгласиш
Ти, ти избягваш вината.
Ти не си достатъчно мъж, за да си признаеш грешката.
Не съм направил грешка. Аз просто предложих.
Не си направил никакви грешки?
- Не, аз предложих... - Как може да кажеш това?
- Правилното нещо - Нали ти беше лидера.
беше да разделим храната на дажби.
Ти взе грешно решение.
Но ти ръководеше това решение.
- Някой трябваше да го ръководи. - Да.
- Хора, държите се сякаш - Ясно.
- Значи си взел грешно решение. - Така, че защо не си признаеш, че може би си сгрешил?
- Храната я няма. Ти взе грешно решение. - Всеки греши понякога.
Слушайте, искате ли да оцелеете?
Нека намерим храна. Имаме вода.
Може да се разходим в гората. Намерих боровинков храст.
Може пак да наберем от тези гъби.
През първия ден кой намери гъбите?
- Добре. - Аз ще потърся още гъби.
- Гъби - Трябва да преварим вода.
И нека да използваме капаните.
Не сме използвали капаните, откакто сме тук. Става ли?
Той изглежда доста ядосан
наистина много ядосан на Нико
за това, че ни накара да държим всичката храна в склада.
и се почуствах ядосана на себе си
че се съгласих с това
Сега се върнахме в началото.
Глада обикновено те поставя на ръба
Никога не знаеш на какво си способен.
Никога не съм бил по-гладен през живота си.
Той те атакува, не само стомаха
но и разума ти.
Всички са на ръба, депресирани.
Тази храна, която можеше да имаме
Определено си играе с нашите умове,
защото ние го видяхме.
Знаем какво можехме да имаме и сега го няма.
Това направо уби хубавото настроение
на всички.
Това е тъжна ситуация.
То беше на дървото и аз си помислих
защо някой би сложил говорител на дървото
по средата на нищото?
Започнах да разбирам ...
пречупването на разума.
Установих, че се ядосвам
за най-малките неща, които хората правят.
Аз съм гладна, но ...
за мен все още не е проблем.
Другите хора са много раздразнителни,
защото не са свикнали.
Надявам се да станат по сериозни
и да почнат да търсят храна, вместо да се оплакват.
Здрасти.
Може ли да те помоля нещо?
Разбира се.
Ще ми заемеш ли чорапогащника си?
До лагера е тази река,
и в нея има риба, виждал съм я.
Затова помолих Айрийн дали може да ми заеме нейния чорапогащник
за да го използвам като някакъв вид мрежа
и просто да ги изтегля нагоре
това е едно от тези, но може би ...
- Да.
- Тук.
- Направо умирам от глад, разбираш ли?
Може би това ще поправи случката от вчера.
- Да. - На това се надявам.
Какво е това?
- Дано това оправи нещата.
- Какво е? - Това е лък и стрели.
- Лък?
- От сега нататък, поне може да ловуваме. - Това е чудесно.
Добре, кой знае как да го използва?
Стрелял съм преди години,
но не съм експерт, в никакъв случай,но
така, аз го извадих и започнах да го сглобявам,
и разбрах, че трябва да опитам.
- Добра работа!
По трудно е, отколкото изглежда,
- Стрелял ли си с лък преди? - Стрелял съм, отдавна!
- Стрелял ли си с лък преди, Сам?
Беше отдавна.
Хайде, Сам.
Някой да му даде помощни колела.
не може
О, боже.
Това е много хубаво, Сам. Много хубаво.
- Сам!
Аз съм левичар. Това е подходящо за десничар.
- Ще продължим да умираме от глад! - О, наистина? Хубаво.
Да, мислех, че можеш всичко, Сам.
- А? - Мислех, че можеш всичко.
защото казах, че това нещо е за десничари.
- Аз съм левичар. - О, добре, разбира се.
Държиш се така, защото ...
- Да, така е.
Ако вие, момчета, не можете, знам, че и аз не мога.
- Ще се научим.
Това ли е всичко?
Ще се научим?
упражнения...
- Колко време ще ни отнеме да се научим?
- Уху!
- Айрийн! - Айрийн!
- Изглежда, че Айрийн ще ловува!
- Моят баща винаги е искал да се науча
на много умения, които
никога не са ми били интересни, но
евентуално, аз съм от тези,
които само за да спре да се заяжда,
се записвам на курсовете.
Правила ли си го преди?
- Можеш ли да го направиш пак?
- Направи го пак. - Или беше просто щастлива случайност?
Направи го пак. Направи го пак.
Шокирана съм!
Чакай, чакай. Запазете малко тишина, заради нея.
- Оставете я да се концентрира. - Засрами момчетата. Това
Тя го уцели точно между рогата.
- Харесвам този стил.
- О,Боже мой! - О,Боже мой!
- Айрийн!
Айрийн знае да стреля с лък.
Тя не знаеше нищо за ловуването.
Никога не е убивала животно.
Аз съм ловувал много пъти, затова помислих,
аз ще и предам моите знания, а тя нейните,
сещате се, нещо като размяна.
Мисля да вземем този лък
и аз и ти да отидем в гората и да хванем някое животно.
-Да!
- Вечеря!
Когато отначало казах на Айрийн,
сещате се, ела с мен, ще опитаме и знаеш ли
може да хванем някой елен, тя изглежда се колебаеше.
Аз съм много против убиването на животни,
защото аз наистина харесвам животните.
Аз обичам всичко живо и никога не бих отнела живот.
Какво има?
Не искам да убивам.
Ти си единствената, която може да стреля.
- Добре - Аз не мога да стрелям с това.
Трябва да помислиш за по голямата картина, ясно?
Всички умираме от глад. Нямаме нищо за ядене.
Просто сега не можем да си позволим
да се притесняваме от нещо.
Нямаме нищо какво ще правим?
- Добре. - Добре, ти ще си добре, нали?
Добре.
Джон.
Вземи това.
Супер.
Мерси.
Вече имаме нож, с който да режем елена.
Аз отидох да ловя риба.
Мина известно време. Не хванах нищо.
Добра работа, Сам. Ти си истински рибар, нали?
Да, да, да.
Защо не ходиш ... да прегърнеш някое дърво?
- Хайде, дай му малко почивка.
Гладен съм!
Човек отива на лов, за риба, или каквото и да е
той иска да сложи някаква храна на масата.
Този път не успях.
Доста топло. Виждаш ли това?
- Изглежда прясно. Виж колко е мокро.
- защото е близо
Това значи, че е било тук преди около 30 минути.
Още е топло.
Затова, мисля да продължим по следата.
Следяхме елена от известно време.
Следвах Джони почти през целия път,
защото той виждаше кой клон е счупен,
и знаеше как да разпознае еленските следи.
И за изпражненията, той дори
можеше да каже, кога се е случило.
- Точно между тези две дървета.
Изчакай докато се изравни.
Дадох на Айрийн стрела,
Айрийн мръдна малко,
зае позиция, направи нейното нещо.
Да! Хубаво!
Улучи го точно там, право в точното място.
Улучих елена във врата,
предполагах, че това ще го свали на земята веднага.
Поради някаква причина елена, не падна от един удар,
и Джони и аз трябваше да го последваме.
Чувствам, че се разболявам.
Какво не е наред?
Просто ... толкова съм гладна.
Разболявам се, когато не ям.
След известно време, нали се сещаш?
Това е част от играта, нали знаеш?
Те се опитват да ни накарат да страдаме.
- Това е така. - Добре си.
Мисля, че ще победим това.
Просто трябва да сме отбор,
да измислим начин да надхитрим всички.
Докато ловях риба,
намерих гривна на скалите.
Ние сме в средата на Сибир.
Много странно.
Ние видяхме няколко кървави пръски.
Кървеше доста зле, така че продължихме по следата.
Влизайте вътре! Всички! Влизайте вътре веднага!
Всички влизайте вътре веднага!
Влизайте вътре! Всички! Влизайте вътре!
Всички влизайте вътре веднага!
Там има тигър! Видяхме тигър!
- Какво? - Видяхме тигър в гората!
- Там има тигър! - Влизайте в къщата!
- Сега, просто влезте! - Какво?
- Хайде!
- За какво говориш?
Натали, какво става?
Истински тигър! Тигър!
Какво имаш предвид, тигър? Като истински тигър?
Да, като истински тигър!
Натали, къде? Беше ли ...
Не знам дали ни видя или не.
Помислихме, че ни следи от известно време.
- Следил ви е?
Не знам къде бяхме.
Хайде, това е тигър. Колко опасен може да е?
- Млъкни Милиан. - Не, сериозно, голяма котка.
Правите от това голяма драма.
Това не е просто голяма котка!
Тигъра е голяма котка. Поне технически е така.
Сериозно ли говориш? 360 килограмова котка?
Да, но
С остри като бръснач зъби. Да изобщо не е страшно.
Добре. Можеш да стоиш отвън и ще бъдеш първия изяден.
- Аз съм съгласна с това. - Може ли аз
Сам, какво по дяволите? Влизай вътре! Има тигър отвън!
За какво говорите?
Тигър къде?
- Те са видели истински тигър! - Кой?
Ето там.
Да!
Добър изстрел!
Мерси.
Млад е.
Чувствам се зле.
Беше много трудно за мен,
гледайки го да лежи на земята.
И Джони продължаваше да ми казва
Трябва да го отнесем в лагера,
сещаш ли се, бързо, трябва да ми помогнеш.
Може ли да дойде тук?
- Беше огромен. - Може да отиде навсякъде.
Кръвта не ги ли привлича
- Разбира се, че ги привлича. - Айрийн е отвън.
Айрийн е някъде там на лов с Джони.
Ще има кръв навсякъде.
Те могат ли да подушат кръвта, като акулите?
- Те са хищници, нали? - Разбира се.
ще е по добре, ако го окачим,
за да може кръвта да изтече по-бързо.
Наистина ли? Ще ги оставим там?
- Наистина ли? - Какво ще направиш?
Джони ще се грижи за Айрийн.
- Това е всичко - И двамата може да умрат,
ако някой не ги предупреди, че това нещо е някъде там.
Те са на лов за елен.
Джони ми каза, преди да замине
"Ще го разпоря и ...
ще има кръв навсякъде."
Съжалявам, но няма да изляза.
- Аз не карам никой да излиза.
Аз ще отида.
В този момент, никой не иска да отиде с него.
Никой не знае какво беше това отвън.
Ние видяхме тигър, затова сме сигурни
че няма да излезем отново вън. Поне аз няма.
На него не му пукаше.
Все още искаше да излезе сам.
Явно изпитва наистина силни чувства към Айрийн.
Може би вече е ял.
Няма гаранция, че ще е враждебен.
Звучи ми като опит за самоубийство, да излезеш сам...
Опит за самоубийство. Това е доста преувеличено.
- Добре... - За умно момче, не мислиш много разумно.
Седни и нека поговорим.
Няма да седна.
Никой ли няма да дойде...
Заслужава ли си да рискуваш живота си? Ще отидеш ли?
Да, ще отида.
- Отиваш? - Отивам.
Даниел,моля те не ходи. Даниел!
Дори не бях нервен, докато не стъпих в гората,
далеч от сигурността, далеч от лагера.
Като влезнах по навътре в гората
почнах да съжалявам.
Нали знаеш, за двама души,
това ще ни нахрани за много дълго време.
Мислех, че ще го носим в лагера.
Ще го занесем в лагера,
просто казвам,
никой друг не е направил нещо за това,
и се чувствам,
нали знаеш, ние свършихме работата
може да бъде наше.
Мисля, че трябва да го занесем,
защото така или иначе не можем да изядем сами всичко това.
Можем.
Ще осолим и консервираме месото,
и да го запазим за дълго време.
Това е поне 50 килограмов елен.
Не искам да спечеля, по този начин.
Искаш ли да спечелиш?
Искаш да спечелиш и да си поделиш парите с хората?
Не, мисля, че трябва да победя честно,
- А не като ограбвам хората - Ограбваш хората?
Ти го улучи. Сега, аз го режа.
Да, но ако някой друг го беше застрелял,
те вероятно щяха да го поделят с нас. А не просто ...
Ти не може да си сигурна. Откъде би могла да знаеш?
Как може да кажеш нещо такова? Нямаш никаква представа.
- Какво ...
Даниел!
Ан и Натали, казаха, че са видели тигър.
- Какво? - Трябва да се махаме от тук. Да се върнем в лагера.
- Добре... - Сега.
Нека... Какво ще кажеш първо да довърша това, много бързо?
Не, не. Вие не разбирате.
Те надушват кръвта. Тя ги привлича.
Хей! Ние застреляхме този елен!
Няма просто да го оставим тук.
Защо просто не го вземем?
Дай ми още 5 минути,
трябва да излея около 15 килограма от това нещо.
- Ще е доста по леко, става ли? - Добре, давай! Давай!
- Опитвам се ... - Хайде!
така, че спри да ми говориш.
Исках да остави елена там
и да се махаме и да отиваме в лагера
Ако се махнем от елена тигъра ще отиде при елена.
Той, нали се сещате, има кръв.
Значи ти дойде до тук съвсем сам
да ни търсиш?
Да, аз исках
Това е много смело.
Честно, не бях се замислял за това.
Просто не исках да пострадате.
Какво знаем за сибирските тигри?
Те са в списъка на застрашените животни,
значи са около няколко стотин.
В това няма никаква логика.
В цял Сибир има 300 тигъра, и
ти срещна един от тях.
Как съвпадението прави нещата по-малко страшни,
след като е факт, че видяхме един от тях?
Чувате ли това?
- Нищо не чувам. - Нищо не чувам.
Точно.
Значи, че тук има нещо наистина голямо,
и всички други животни не правят нищо?
Някъде тук има хищник.
Отваряйте си очите.
- Какво беше това? - Не знам.
Трябва да продължим да се движим.
Да.
Тук имаме... Огъня помага.
Може да носите огън. Да сложим повече тук.
Значи, ако седим около огъня,
поне ще сме, на малко по-безопасно място.
Значи да излезем.
Тук е безопасно.
По-безопасно е да не излизаме.
Също е безопасно около огъня.
- Е, ако има смисъл да стоим тук - Момичета
Да не се опитвате да ни изплашите?
Дори няма да ти отговоря на въпроса.
Това е тъп въпрос. Няма да ти отговоря.
- Не е тъп въпрос. - Да,тъп въпрос е!
Защо да се опитвам да ви уплаша?
Успя да ни изплашиш!
Не ми пука! Защо да се опитвам да ви уплаша?
Мислиш, че ми беше забавно да тичам през гората
- Да изплаша себе си? - Както и да е. Просто млъкни.
Както и да е. Това е най-тъпото нещо, което съм чувала.
Не искаш да ни повярваш,
можеш просто, не знам, да продължиш с обичайните неща за деня.
Да можеш да излезеш и да бъдеш изядена.
Точно до вратата си, Каролина.
Натали си придава вид на мирно и любящо
момиче, но истината е, че тя
играе играта, като всеки друг.
Това е като, хайде. Като, тигър
тича сам в гората?
- Ако има тигър в гората... - Те могат да бъдат...
сигурно е вързан на верига.
Трябва да има дресьор.
- Нямаше никаква верига. - Всичко е
- Всичко е под кон... - Не видяхме никакъв дресьор.
Всичко се контролира.
Не мога да повярвам, беше като все едно
седемгодишен ми казва
"О, аз видях тигър в гората"
Това беше... нелепо.
Ако там има тигър, той е обезопасен.
Ние няма... Те няма да сложат елемент,
който ни поставя в опасност.
Той предположи, че там е имало
каишка на тигъра,
с някой, който се крие някъде,
защото това е част от шоуто, опит да ни уплашат.
И аз бях толкова бясна.
Бях като "не мислиш ли, че не сме се огледали?
"Че нямаше да видим, ако някой стоеше там,
или да забележим каишката?"
- Слушайте.
- Чухме шумова онази нощ. - Слушайте..
Около огъня, чухме странни звуци.
Добре, оставете ме да кажа нещо. Бях да търся дърва за огъня.
Видях дърво. До него имаше черен кабел.
Закачен за дървото.
И нагоре по дървото имаше говорител, ясно?
От там най-вероятно са идвали шумовете.
- Какво? Кога беше това? - Защо не ни каза това?
Защото не е кой знае какво.
Просто се замислете.
Всичко зловещо, което се случва,
е режисирано ...
- Значи да се успокоим? - Да се държим така.
Вижте ни сега. Тук сме от десет минути
обсъждайки има ли тигър или не.
Логично ли е, наистина ли мислите,
че ще има тигър, да тича сам?
Просто ей така да се появи? Хайде.
Всичко е игра. Игра е. Ние сме в игра.
Добре, ние
- Хора, те са. - Те са.
- Какво? - Какво? Те са тук?
Те се върнаха.
Имаме храна!
- Айрийн, ти ли го застреля? - Ти ли го направи?
О, боже мой!
Доста е трудно да повярваш, че Айрийн
има тези умения и талант,
защото тя има доста тих характер, сещаш се?
Тя не говори много.
Трябва да я насилиш понякога, за да я накараш да разговаряте,
затова ние не знаем какво да правим.
Нямахме никаква храна.
Така, че тя беше като спасител за нас.
Гледам Джони и си мисля, че ще се окаже
добре, че той е тук.
Той няма да спечели никакви личностни конкурси.
Не трябва да сме най-добри приятели.
Но мисля, че той е актив.
Нека го сложим, по близо до огъня,
защото, ако ние седим, тигъра ще ...
Тигъра е истински. Знам това.
Значи той знае, че ние сме тук.
Имам предвид, защо не? И сега имаме този елен
и тази кръв навсякъде.
Мисля, че сега трябва да
се покрием, да поддържаме огъня,
и да бъдем разумни.
Това беше първия път през живота ми,
когато ядох като прасе.
Имах мазнина навсякъде.
Наслаждавах се на елена, сякаш беше
последното ястие в живота на някой.
Ние не можехме да се насладим напълно на храната,
защото бяхме буквално извън себе си,
от факта, че наоколо има тигър.
Ние сме в някакъв вид опасност.
И тогава си помислих,
не го ли привличаме още повече, с миризмата на месо?
Възможно е те
момичетата да са се опитали да ни изплашат,
но когато погледнах в очите им, беше сякаш
мога да кажа, че
те вярваха в това което са видели,
и може би те са пуснали тигъра, когато момичетата са идвали към тях
и след като те са избягали,
тигъра се е прибрал в клетката, нали?
Няма за какво да се притесняваме.
Каква е тази гривна, Сам?
Аз ... я намерих докато ловях риба.
Пише "на моята Ана 1908." и е на руски.
- Можеш ли да говориш руски? - Малко.
Баба ми говореше руски.
- О, яко. - Да.
Мисля, че това е било подарък от един любим на друг.
Ще я запазя за късмет.
- Тя е месния Робин Худ.
Нямаше да се справя без Джони, който проследи животното.
- Значи това е екипна работа. - Екипна работа.
- Може би трябва да побързаме.
- Какво?
О, да, или може би е голям тигър.
- Не говори.
- Ще дойда с теб.
Определено има щумолене
и ръмжене идващо от гората.
Тъмно е.
Ние не знаем откъде точно идва,
но беше някъде там и звучеше доста близо,
и звучеше като нещо доста голямо.
Чувам как обикаля.
Аз не знам нищо за тигрите.
- Искам да кажа - Те дори не ни повярваха.
- Знам!
Аз попитах Дан. Той каза,че ни вярва...
Добре, защо всички си седят там?
Никой друг ли не е уплашен? Не разбирам.
Започнах да осъзнавам,
че може би Нико казва истината.
Може би това е било планирано от шоуто.
Може би това е било опит, да ни уплашат.
Затова се чувствам, по-малко уплашена от този тигър,
и ми се искаше Нико да ни беше казал по рано
че там има говорители.
Искаше ми се да не беше пазил тази информация
за себе си.
Стигнах до заключението, че
това е част от ... Шоуто, сещате се?
Да сложат говорител в гората,
да правят шумове за да ни изплашат малко,
да получат някакви реакции.
Нали знаете, това прави чудесна телевизия.
Някъде тук.
Каролина дойде направо при мен.
и ми прошепна в ухото,
"Има нещо, мисля, че има нещо, което искам да ти покажа,"
или "нещо става там."
Аз не можах да разбера, какво иска да каже.
Влезнахме в гората.
Тя каза, обесняваше ми, че
е видяла Джони, от разстояние,
да действа подозрително, сещате се, да се спотайва наоколо.
Шегуваш се.
О, боже.
Кучи син.
- Не ти ли е зле? - От какво?
Елена. Аз бях толкова зле.
Не. Аз се почувствах добре след елена.
Аз бях сякаш, той ме отрови!
Сега се чувствам добре, ама не знам ...
Може да съм те отровил. Да се отърва от конкуренцията.
О, това е добре. Ти мислиш, че съм заплаха.
Мисля, че това ми харесва.
- Може да си късметлийка. - Добро утро, закуската е готова.
- На някой това да му е познато? - От къде взехте моята риза?
А?
- Чудесен план, пич. - Ох...
- Чудесен план. - Какво искаш да кажеш, "чудесен план"?
Това е твоята риза.
Да откраднеш храната, да запалиш склада?
Не съм го направил.
Взе храната и след това го подпали,
-За да не може никой да разбере, че си ти! - о, ти ме видя да го правя?
Никой не ме е видял да го правя, нали така?
Но ти беше пръв там.
Да, това не значи, че съм запалил склада.
Защо да го правя? Там беше и моята храна.
- Това е твоя грандиозен план. - Покриваш си следите.
- Добре, просто ми кажи,
какво правеше там онзи ден?
- Като герой. - Просто ми кажи, какво правеше там?
Не правех нищо такова. Аз ...
- Какво правеше? - Какво правеше?
Продължавай. Продължавай да говориш, Джони.
Отивай си вкъщи! Никой няма нужда от теб.
Хей, хей, хей. Бутона е в онази посока.
- Точно. - Бутона е в онази посока.
Защо тогава просто не го натиснеш, скапаняко?
Трябва да си заминава. На всички им е дошло до гуша от него.
Разбирате ли?
Особено на мен, защото не обичам да ме правят на глупак.
Вълка козината си мени, но нрава не.
Краде храната, запалва склада.
Няма храна. Хората започват да напускат.
И всички сте изненадани?
Той изглеждаше такъв от първия ден.
Знам, че го харесваше, нали?
Не, просто се чувствам зле.
Защо се чувстваш зле.
Просто се чувствам зле.
Защото трябваше да го разобличиш?
Да.
Да, но това беше много важно, да го направиш.
Как би могла да не го направиш?
Не се чувствай зле.
Трябваше да кажем на всички, че Джони е взел храната,
и това ме накара да се чувствам много зле.
Мисля, че Джони го очакват много тежки времена
в лагера с всички.
Мисля, че си направи лоша услуга,
защото не можа да се измъкне с това.
Ако беше успал да се измъкне - гениално.
Но, не успя... Да.
Мисля, че трябва да е внимателен и да си пази гърба.
100% мисля, че това е стратегия за него.
Той е умен мъж. Много е лукав.
Още от началото винаги съм чувствал,
че има нещо в него, което е нередно.
И по-лека ще забрави да си покрие следите,
като днес.
И така го хванахме.
И сега крия храната,
от почти всички в лагера.
В момента не вярвам на никого.
Това е ...
Мислиш, че можеш да вярваш на хората, но не е така.
Тези неща, които са толкова значими за нас,
няма да се чувствам комфортно, просто да ги оставя ей така.
Джони се изнесе, отиде в гората,
той е там напълно сам.
В този момент, изобщо не ми пука.
Даже, мисля, че съм щастлив.
Наистина се радвам, че е там сам.
Далеч от нас.
Той просто прави живота по-труден.
Дори е трудно да говориш с него,
да получиш просто отговор от този мъж.
Така, че той е някъде в гората, не ми пука.
Колкото по дълго остане там, толкова повече ще се радвам.
Каролина, каза, че го е видяла да прави нещо там.
Той не се защити.
Той просто се държа като дете.
- Просто си тръгна. - Защото е виновен.
- Да... - Като...
Сабина.
Какво правиш?
Чудя се.
Какво?
Чудя се какво би направило това на тигъра.
Какво по дяволите?