sync & correction by f1nc0 ~ addic7ed.com ~
Скъпа? Добре ли си?
Просто не можах да заспя.
Друг лош сън?
Виж,знам,че напоследък не съм на себе си.
-Всичко е наред. -А ти си толкова търпелив.
Аз съм ти съпруг.Това ми е работата.
Просто исках да съм сигурна преди да ти кажа.
Добре,започваш малко да ме плашиш.
През последните няколко дни...
-Имам чуството,че полудявам.
Нещата,за които си мислех и виждах...
Бременна съм.
Животът е труден,когато не знаеш кой си.
По-труден е когато не знаеш какво си.
Моята любов носи смърт.
Бях изгубена с години...
Търсех,докато се криех.
Само,за да разбера,че принадлежа към свят,скрит от хората.
Повече няма да се крия.
Ще живея живота,който аз си избера.
3х09- Церемонията
По-рано...
Здравей.Аз съм Бо.
Слабо време ли имаме?
Хей.Как се чустваш?
Уловена.Като Уили Койота...
-Ти? -Да,той е бърз.
Но Стела каза,че имаме нужда от него.
-Е,той е сладък. -Добре,добре.
Поне не рискуваме да получим сърдечен удар от нещо противно.
Той отделя феромони, от които имам нужда, за да вляза в Храма.
Той е Углъг. Трик не ти ли каза?
Аз и Трик си говорим сладко само във Вторник.
We gangsta like that.
Както и да е,не че не се наслаждавам на тази почивка,
Но най-важната церемония
-в живота ти не започва ли след час? -Да,права си.
Почивката свърши.
Не,аз... Не,взимам си думите обратно!
Имаме много време !
Къде е компанията ACME, когато ти трябва? Почакай!
Къде отиде той?
Добре.Стига толкова преследване. Звънни ми.
Добре.
Ха!Изглежда,че нашето момче ще избяга от лесната победа.
Това води до задънена улица в района на склада.
-Късметът ни може да се променя. -Само исках да отбележа,че
щом за него няма спасение, това означава същото и за нас.
Да,може ли да взема това обратно?
- Не. - Просто искам да си проверя съобщенията.
Успокой се. Може да има много на брой причини
защо Лорън не е отговорила на поне едно от 27-те ти съобщения.
Все едно съм я разкарала да яде спагети в Brazenwood с Тамзин?
Дай и малко почивка,става ли? И това не беше много чуствително...
Ти и Тамзин, стоите в апартамента на Лорън
-споделяте чаша шардоне. -Беше шампанско.
О,човече. Още по-зле.
-И целувка. -И какво?
-Хей! Хайде,short stack.
Върни се тук,млада госпожице и ми кажи за целувката!
Приятелството си има правила, да знаеш!
Здрасти.
-Здравей. -Хейл,искаше да донеса тези.
-Можеше да изпратиш пратеник. -Бях се запътил насам.
Тъкмо работих върху антидот за ситуацията на Бо.
Не усещам тръпката ба победата.
Тази история с Церемонията на Промяната ме тревожи,Дайсън.
-Мен също. -Просто ми се иска да можех
да намеря някакъв начин да намаля или дори спра упадъка на Бо.
Знаеш ли,че имах доста трудни времена, в които вярвах
че някога съм намерила някоя като Бо?
Дори,че тя съществува.
Да,знам какво имаш в предвид.
Ще бъде наред. Имам добро предчувствие.
Е,аз преценявам различно "Добрите предчуствия".
Научно казано.
Да,понякога не е за това какво можеш да покажеш,
а в какво вярваш.
Лорън...
Наистина се радвам,че ти и Бо сте в такива добри отношения.
Време е да вземем нашият ОГлуг.
Моля те,позволи ми да живея, за да съжалявам за това.
-Уоу... -Сладкото момче знае как да се забавлява.
Лейси...
Какво по дяволите е това?
Те те очакваха, Бо.
Добре дошла в първата фаза от твоята Промяна.
Тези добри човешки образци са за теб.
-И какво да правя с тях? -Да пируваш с тях,разбира се.
Да си сита преди да влезеш в Промяната.
Това е Виктория Сикрет!
Казваш ми,че цялото това търсене на този Углог...
Неговото име е Кийт, той е един от моите редовни играчи.
Всичко е било нагласено само, за да ме докараш тук.
Възмутително!
Тази търговска марка алкохол ли е?
Ти си Бо. Агент от Рио.
Не мислех,че ще бъдеш толкова...
зашеметяваща.
Доста ще се позабавляваме.
О,кучко.Ти си зла.
Защо?Защото аз съм единствената, която не отрича,че си сукуб?
Знам,че си изкушена.
Вземи я. Вземи ги всичките.
Пълноценното хранене е най-безопасния начин да влезеш в Храма.
Не...
Тогава вземи него. С Мориган са подписали ексклузивен договор.
Тръгвам си.
-И без това ще умре след 6 месеца. -Не от моите ръце.
Виж колко си изморена от преследването на Кийт.
Умножи това по десет и можеш да си представиш
изтощителните изпитания, които Промяната ще ти хвърли.
Точно така, мисля че приключихме тук, Стел.
Съпричастността ти към човешкия вид е похвална.
Но не е древния път на един Фей.
Може би не.
Но е моят път. Продължаваш да ми казваш, че не знам коя съм?
Е,знам това. Няма да убивам за удоволствие.
Ако не се нахрани напълно, ще се провали в Промяната.
Тя ще се прожали. Ще умре.
Ще те изненада.
Знам,че мислиш, че ще се уморя да гледам,но
никога не го правя. И никога няма да го направя,
Стела.
Не и вярвам. Така де,
за коя по дяволите се мисли?
Спокойно скъпа. Мама обича нейното вино.
Точно когато си мисля, че съм на борда с всички останали фей...
Отиди и целуни момичето, което се опита да те вкара в затвора.
Обръщат се и вадят подли глупости като тези!
И щях да ти кажа за това.
Всичко е наред. Имаме по-голяма риба за пърженене.
Ще говорим за устните на Валкарията, когато се върнем.Защото ще се върнеш.
Стела беше толкова неясна за времето ми в храма.
И кой знае какво ще стане,ако изляза?
-Какво си мислиш? -Мисля си:
какво става с котките,когато стопаните им умрат?
Кой ще плати хидро сметката? Какво изобщо е "Хидро"?
-Кензи... -Не.
Не!Не,човече... тренираш постоянно.
-Ще се справиш. -Ако нещо се случи с мен...
трябва да знаеш,че има някой, който да се грижи за теб.
-Не се притеснявай. -Не,не...
Това не е разтревоженото ми лице. Това е лицето ми за игра.
Знам,че ще преминеш през това.
И аз ще съм от другата страна с мохито.
Защото с рога или не, ще се напием,когато всичко свърши.
Ами ако имам лиги и косми по гърба?
Ами ние... ще те избръснем!
Винаги ще си моето момиче,Бо.
Дори и да дойдеш оттам с оспорван.
Ау!
Не донг. - Не донг
Никога не е имало човешко присъствие на Промяната.
Успокой се,Стел. Обещах да не туйтвам.
Просто не е уместно.
Бо е моята НФЗ, което значи Най-добър Фей завинаги.
Това е единствената мацка, чиито токчета Прада са приковани в земята.
-Белезите ти са толкова дълбоки. -Какво?
Хей,Ло... Виж,не се опитвам да те преследвам...
Просто се чудех,ако искаш...
-Страхувах се,че няма да дойдеш. -Не бих пропуснала това за нищо на света.
Значи тези 27 съобщения, на които не отговори...
Работих като грешен дявол, опитвайки се да намеря серум,
или нещо противодействащо,което може...
Хей...
-Всичко е наред,скъпа. -Не е наред.
Приятели! Може ли за малко внимание?
Тост за моята внучка. Много се гордея с теб.
Всички сме.
Премина толкова много неща през последните няколко години,
но винаги остана вярна на себе си. На сърцето си.
Може би Промяната ще е най -големия ти триумф.
Сега ела. Време е.
Това е единствената мацка, чиито токчета са приковани в земята.
Есенцията на белия олеандър представлява непорочността ти.
О,страхувам се, че този кораб отплава.
На намеренията и делата. Поверяването на Промяната.
Не можах да го направя,Трик. Това пълно хранене.
Никога няма да убия невинни отново. Бих предпочела да умра.
За какво говориш? Моделът на Стела за шведска маса.
Чакай...не знаеше ли за това? Не, незнаех.
Не знам дали някога ти благодарих.
Вероятно.
Това не е необходимо. Не, напротив.
Знам, че няма винаги да съм перфектната внучка.
И винаги ше си тук за мен.
Вярвайки в мен. Обичайки ме.
винаги си надхвърляла очакванията на всички. И това?
Това не е "сбогом".
Сега...
Като символ на истинската ти същност докато си в храма.
Възползвайки се от традицията, трябва да се съгласите с вашето наследство.
ти си единствената която ми остана
нищо няма да ми отнеме това
"... и при пълно съзнание посветеният влиза доброволно
в свещената церемония
Приемаш ли поканата? Приемам.
Дойде времето да избереш съветник
който да вземеш с теб в Dawning.
но не може да избереш оръжие преди да избереш страна
-Вече знаеш въпроса ми. -Тогава знаеш отговорът ми.
Да бъде свидетел, инициаторат се съгласява да въведете зората невъоръжен.
Предлагам себе си като Ръка.
Какво подяволите правиш.
Знаеш ли какво означава това?
знам когато отиваш на зле
Посветен е на надясно, за да изберете "Ръка",
или...спътник за пътуването.
Това не е като да отидем на къмпинг, Дайсън.
Дали разбира... ...офертата е направeна.
Приемаш ли? Няма начин.
Или... може би? Кензи!
Би ли и казал,че това е правилното нещо, което трябва да се направи?
Така е.
Без предимство. Дейсън ще ви спаси
За късмет. Повярвай ми, чувствам се късметлийка.
Ще те видя скоро.
Да го направим.
♪ Където са красивите момичета, ами, знаеш че съм наоколо ♪
♪ целувам ги и ги обичам ♪
♪ Защото за мен те са еднакви ♪
♪ Прегръщам ги, притискам ги, те дори не... ♪
Е, надявам се да не си забравил нещо.
"Храм", хах? Очаквах повече мрамор.
Какво, Проявлението не може да са се появили за различен бар?
е поне крановете за бира все още работят
Бира?
какво по дяволите направи току що там отзад?
Проявлението се случва само веднъж в живота на Фей, Бо ...
и независимо това как ще свърши, твоето ще е различно
Така че...
Може да споделиш едно питие с приятел докато все още можеш, хах?
Дайсън, защо си тук?
И аз това се питам!
Без лоши чувства, Пол, но приятел или глупак?
Защо просто не ме наричаш Служебният.
Тук съм толкова дълго, че не мога точно да си спомня името,което са ми дали.
Майка ми би одобрила,но...
Аз не мога точно да си спомня името на майка ми също.
Неутралният сукуб.
-Сигурна съм, че съм аз -Когато мислиш, че си видял всичко.
И повярвай ми... съм. Все тая, ъх...
Добре дошла във "Възнесението" и т.н...
виждам че си довела и герой , също
Бих си свалил шапката, ако носех такава.
Имаш ли нещо против, да включите и мен в тази малка конво? Това е нещо като голямата ми нощ.
Да, моля, обясни.
Това нещо доста се промъкна до Бo и ние бихме искали да го направи.
Много е просто.
Сега сме в Храма и трябва да излезем.
Опитай да ми кажеш как, и после можем да си говорим цял ден?
Не се разочаровай, малка госпожице.
Духовита си. Много забавно
За съжаление все още трябва да намериш...Ключа.
Ключът който търсите отключва портала.
Приемете Ключа във формата в която ви се покаже и сте свободни.
Отхвърли, и ами ... представете си, лигата навсякъде.
Неспособна да си спомниш хората,които обичаш.
Подфей.Разбрах.
Докато не намериш ключът в ръката... няма да ходиш никъде.
-Както и да е! Това е моето време. Ти беше страхотен.
е, това беше изходът
Какво сега?
Има останала половин чиния начос.
-Не съм гладна. -Искаш ли да поговорим?
Добре...
Обратно, когато имах обрива от китцунето
и тя ме кензи-отвлече и яда яда....
Тя ми каза, че мога да бъда Фей.
- Тя сега? - Което...не е наистина вярно.
- Не е ли? - Какво ти каза Стела?
- Изглеждаш разстроена. - Тя ми каза какво се случва с хората
които са изоставени от Фей, който ги притежава.
- Не си домашния любимец на Бо. - Но не съм и Фей.
Бо е много силна.
Имам всичката надежда и вяра, че тя ще премине безопасно.
А ако не успее?
Хейл или Дайсън могат да използват някой, който да върши домакинската работа в домовете им.
- Не си играй с мен, приятелче. - Предполагам..
ако Бо не беше наоколо... Бих могъл да те притежавам.
- Изчезвай. - Въпреки, че нямам право,
мисля за теб като семейство, Кензи. Надявам се не възразяваш.
Е, това е малко самонадеяно но... ако трябва
И за колкото и дълго да го искаш, ти имаш място в моя свят.
Нашия свят.
Благодаря ти.
Добре и сега какво? Ние... Сядаме и чакаме?
Не.
Подготвяме се.
- Чакай... къде отиваме? - Да вземем нашия ключ.
Добре... абсолютно сигурна съм, че предната ми врата не води в Дал.
Въпреки че, някой нощи искам да го прави.
Изглежда ли ти това странно?
Моето място, искам да кажа. Всичко е изключено.
Е, за да бъда по-честен/на от вълка вероятно...
не помниш нищо друго освен спалнята си.
Кучи с...!
- Е, Кармата съществува? - Смешно.
- Насам. - Чакай...пич!
Защо ме дърпаш направо към опасността?
Пазача има ключа. Трябва да го вземем.
Ужасна треска си ... толкова съм близо до смъртта и всичко.
Няма да позволя нищо да ти се случи.
Вярвай ми.
- Стой настрана! - Не, това е моята битка...
Хей, грозник? Използвай думи.
Добре съм...
Оценявам помощта ти, но спри да ме ченге-блокирваш!
Предполагам, че хиляда години рицарство е трудно да се разклати.
Хрумвало ли ти е някога, че нямам нужда от грижи?
Знам.
- Просто искам да съм тук. - Защо?
Защото те обичам.
- Толкова ли бе трудно да го кажеш? - Ти си с Лорън сега.
Не мога да кажа, че ми харесва, но го уважавам.
Господи, няма да съм полезен много, ако се осакатя!
Ти и така няма да си от помощ.
Ако копнееш за мен идиот такъв! Чакай...
Това някаква самоубийствена мисия ли е?
Някаква глупост за мъжката чест?
- Тук съм, защото искам. - Защо?
Защото щеше да направиш същото и за мен.
Защото през последните 3 години,
научих много повече от теб
от колкото съм научил през първите 150
от всеки друг човек, който съм срещал. Дори ако не мога да те имам..
Дори ако не мога да бъда със жената, която обичам.
С всяка частица от моето съществуване..
Виж, аз съм просто вълк, стоящ пред сукуб, молещ я...
-Дупкаа! -Ъх... заслужавам го...
Ти си най-разочароващият, инатлив задник
-който някога съм срещала! -И и аз не се харесвам много, повярвай ми...
Спри...спри да бъдеш толкова чаровен.
Това не е времето! Ок, ще те убия!
- И какво се случва сега? - Нищо.
Но питай ме пак след 100 години. Когато нещата са различни...
Бо...
Къде е Бо?
Нейното подсъзнание е изключително като детска площадка.
Нямам търпение да видя как се развива следващата част.
Не, това трябва да свърши! Тя грабна ключа, аз го видях!
Тя грабна един ключа. Голяма разлика.
Трябва да я намеря. Трябва да тръгна след нея.
Трябва да я намеря. Трябва да отида след нея.
Не разбираш ли?
Ние продължаваме. Или поне, Бо.
Къде е тя?
Добро утро, партньоре.
Бо? Пребледняла си.
Вие с Джейсън скъсахте ли?
О, Боже, може ли да не е днес? Много съм изморена.
-Лош сън ли отново? -Да.
И не, ти не беше в него.
Чудовището ли? -Да...
Той ме гони, или аз го преследвам. Но така или иначе ...
Знаеш ли, имаше време, когато бях в сънищата ти, за да те спася.
Аз никога не съм се нуждаела от спасяване.
Знаеш ли, не трябва да четете всичко, което правя или казвам.
Няма да ме искаш вече. Това е добре.
Просто се опитвам да ти помогна.
Не може ли просто да се радваш за мен?
Радвам се.
Това C.I. което подготвя да свидетелстват срещу семейството?
-Мисли да се откаже. -Какво?
Грешен файл.
Толкова сме близо по този въпрос. Тя е единствения ни ключ.
Ключ...
Искам да кажа, следа. По случая.
Без нея, нямаме никакъв начин да свалим долу Фамилията.
Само да знаеш ...
- Бях в него за дълго време. - Вината не беше моя.
Но все пак даде любовта си.
Зная. че искаш да направиш правилното нещо.
Искам да се махна от този живот. Моят стар живот.
Ако говориш с журито за това, което си видяла, точно както го каза
на мен, ти ще помогнеш на всички жертви. Семейната плячка.
Ти каза, че ще бъда в безопасност!
Не се чувствам вече много в безопасност!
Макензи, ти си в безопасност.
Обещавам ти, че няма да позволя на никой да те нарани.
-Че ще те защитавам. -Ти ме оставяш.
Не те оставям. Този отдел...
Ти ме накара да ти вярвам. - Защото можеш.
Моят шеф ще се погрижи за теб, Макензи. Кълна се.
Така че, как върви за сега, герой?
Всичко според очакванията ти ли е? Това е, което трябваше да направя.
Очарователно е. Предназначени ли са да направят това?
-Или ти трябва да го направиш? -Пришпорваш ли ме?
И двамата знаем как това свършва... за теб.
В храма, времето е без значение.
Не сте ли любопитни изобщо какъв живот можете да създадете тук?
Дори ако това е илюзия.
Шефе! Къде е тя?
Потготви я да сътрудничи с нас. Тогава ние ще я оставим да си върви.
Трябва да има нещо друго, което можем да направим, аз обещах!
Ще си намеря друга. Те са с лопата да ги ринеш.
Кога ще се научиш, че трябва да се играе по правилата?
Какви правила? Чии правила?!
Тя не е една от нас! Тя никога няма да бъде!
Имаме работа за вършене ... ако става въпрос
да се харчат пари за защита на уличен плъх, или за един от нас ...
Тогава аз не съм сигурен че искам да бъда "един от нас".
Здрасти, съседе! Голям ден за чудене.
Хей скъпа. Как е работата?
Не питай. Беше шофиране наоколо целия следобед,
Оглеждай се за Макензи, моят C.I.?
Ъ-ъ, доставени близнаци, спешно преливане за майката ...
- Вземи индийско за вечеря. - Уу ... моят герой.
Виждам Кучката Крокър е била тук отново.
Да, и не яж тези. Те имат канела в тях,
която ще реагира на твоите антипсихотици.
Аларма.
Наистина ли?Е, Мислех, че Тамзин е
ужасно съседско да ги донесе
Забавно е, как тя винаги се отбива, когато съм на работа.
- Да не ревнуваш? - Трябва ли?
Не... Взимаш ли си лекарствата?
Да...
Но мисля, че ще спра да го правя.
Бо... Аз съм доктор.
И както ти често казваш, изключителен доктор.
Също така секси.
Но нямаше да ти ги предпиша, ако не се нуждаеше от тях.
Докарват ми странни глупости в мозъка.
Ами ,твоят мозък е правил наистина странни глупости преди. Помниш ли?
Всъщност... Не.
Моя работа е да те защитя. Вярваш ми, нали?
Да.
Ами,тогава няма за какво да се притесняваш.
Имаме перфектния живот.
Не искам никога да свършва.
Хей, добре ли си?
Замаях се леко. Трябва да пийна малко вода.
Спи, сладко момиче. Имаш толкова много пред себе си.
Чаках толкова дълго за да те имам в ръцете си.
♪ Gang awa' peerie faeries, ♪
♪ Fare oor Ben noo. ♪
Татко?
Ако Исабо се нуждае от нещо... няма значение кога,
няма значение какво... Трябва да ме уведомите.
Той няма да ви предпази.
Аифа...
Бременна съм...
- Какво? - Дам..
- Това е удивително! - Знам.Не мога да повярвам!
Сигурна ли си , че това е което искаш?
Което наистина искаш, Бо...
Окей, просто дишай! Просто...
Не, Аз съм...
- ... не съм доктор, Аз.. - Какво...?
- Аз не мога да ти помогна,Аз.. - За какво говориш?
Закъсняхме, ти дегенерираш! Започваш да ставаш подземен фей!
Ти каза, че това не би трябвало да я нарани!!
- Не, не ! - Не, имам нужда от тези!
Не, нямаш!!!
Нямаш нужда от нито едни от тези! Никои от тях не са истински!
Ах...
Това не е.... нашето бебе в корема ти!!!
Това е в което ще се превърнеш, ако не се измъкнеш от тук веднага!
-О, Дайсън... -Бо, Бо, спомни си....
Аз съм просто един вълк, стоящ пред....
-...пред един сукуб. -Точно така.
Хайде.... трябва да ти намерим ключа.
Чакай, кеъртейкъра каза че... когато ключа бил в ръка...
-В моята ръка. -Само един може да си тръгне.
Не...
-Кажи го. -Не...
Бо...
-Аз съм ключа. -Не! Не!
Ако не го кажеш, и двамата ще умрем тук.
-Млъкни! -Ела тук!
-Това е единственият начин. -Никога няма само един начин.
Направи го. Сега. Преди всички да те изгубят завинаги.
Бо... нищо от това не е истинско.
Повярвай ми.
Не мога...
Тогава ще трябва да изкормя това бебе от корема ти сам.
Не, не е истинско, ясно?
Не е истина... Не е истина...
Това е моето момиче.
Не, това не се случва...
Не мисля, че го имаш в теб.
-Върни го обратно. -Немога.
Но нищо от това не е реално.
Освен часта където той си даде телесния живот.
Когато той се предлага като твоята "ръка".
Двама души може да влязат в храма, но само един може да напусне Зората.
Аз трябваше да знам.
Аз дойдох тук с някого,преди векове, чрез който да си помогна.
Да съжаляваш сега, ще бъде осъдено за мен.
Също така знаех какво правя.
Той знаеше?
И той е успял.
Оо, Дайсън...
Той е заседнал тук завинаги. Знам как се чувства.
Ах...ключът.
Ето, Сукубе...
Свободна си да си тръгнеш.
Опитай се да го отведеш със себе си...
и храма ще те избере да си завинаги негова.
Завинаги. И двамата.
Не, че бих имал нещо против компанията.
Ти няма да излезеш ...докато не открият, техния Ключ в Ръката...
Дланта ми.
Върви. Справи се. Тръгвай!
-Не и без него. -Знаеш, че е против правилата.
Виж, там е работата че...
Никога не съм следвала правилата. Такава съм.
Това е ...същността ми.
Винаги има друг начин.
Не!!
Това място може да бъде отмъстително. Не знаеш какво ще се случи...!
Довери ми се. Той го заслужава.
-Трик! -Бо!
-О Господи, имам нужда от помощ, имам нужда от помощ!
-Какво се случи?? -Д-мен!
Той се жертва заради твоята победа.
- Знаеше... нали? - Изборът беше негов.
О,не, Трик, не... Не и така..
- Мърдай, мърдай... -Не и така...
Не...
Не, това не се случва...
Това не се случва, това не се случва...
Може би това не е истина...
Ще се възцаря... като него.
Защото аз съм негова дъщеря.
Заедно ще сложим юзди на масите,
и ще яздим към победа.
Дори смъртта... ще се плаши от нас.
Само аз ще избирам кой да живее.
-Хей,ти... -Хей.
Хей.
Лорън ще се погрижи добре за Дайсън, нали?
- Тя е лекар. - Вярно.
Така... това ли е план Б?
Не се тревожи...като, че ли щях да оставя Трик да ви остави долу.
Аз съм виждал Old Yeller. Знам какво става.
И ако щях да дойда, по-различно?
Не си.
И аз съм просто ... Аз толкова се радвам, че се върна.
Аз не знам как очаквах да се чувствам.
Аз не очаквах да се чувствам толкова ... лигав.
Но не бях целуван от сукуба досега.
Сега зная колко голяма работа е.
Е, наложи се да го направя, за да го спася.
-Знам. -И сега...
Сега знам как да го контролирам. -Да, скъпа моя,ти еволюира.
-Аз съм толкова горд със теб. -Благодаря.
Все едно разбирам нещо, което преди не ми беше ясно.
- Чувствам се... -Като напушена?
Да. Нещо такова.
Аз мисля че имам нужда от разходка. Сама, ако може.
Но ти все още не си ми разказала за целувката.
Мммммм.....
-Аз се нуждая от време за да помисля. -Разбира се.
Няма проблем...
Имаш фантастично момиче.
Досега не съм виждала сукуба да прави това, което тя направи.
Благодаря ти. За всичко, Стела.
Това е ... прекрасно.
Но има други като Бо, които се нуждаят от мен сега.
Освен ако...не се чувстваш готов за ваканция?
Заминавам за Шотландия за няколко месеца
И бих използвала а... "Придружител".
Бо все още се нуждае от мен.
Аз съм единственото семейство което и е останало.
Трябваше да го направя... Да предложа пир с човеците.
Да осигуря на Бо най-добрата възможност.
Трябваше ли да си толкова жестока с Кензи?
Всичко, което казах на тази смъртна бе истина.
Ако наистина ти пукаше за нея, щеше да й разкажеш за себе си.
Разбирам ако изпитваш нужда... накажи ме.
Проссто се чудя...
Колко дълго ще продължиш да се самонаказваш?
Кървари кральо.
Не него...
♪Аз съм от този тип мъже, които никога не се успокояват.♪
♪Където са красивите момичета, е,знаете,че съм наблизо...♪
♪Целувам ги и ги обичам, защото за мен са едни и същи.♪
♪Прегръщам ги и се притискам в тях, а те дори не знаят моето име.♪
♪ Наричат ​​ме странник ♪
♪ Да, странник ♪
♪ бродя наоколо, наоколо, наоколо, наоколо ... ♪
Dilianta, sarahann