Можем да седим тук колкото си искаме, но не вярвам, че ако триеш две пръчки, ще се появи огън.
Омръзна ми! Стига! Отиди за запалката, моля те! Това е невъзможно!
Ей, Вилма, никакви запалки!
Това е единствената запалка, която имаме и ще ползваме дълго време. Ако искате топла храна - трудете се, като всички останали.
А вие с Чо? Заедно ли сте или не?
Ами, виж - зависи какво имаш предвид под думата "заедно".
Защото, ако "заедно" значи разходки, държане за ръце, и че ти благодарят кланяйки глава..
Е, тогава - да, ние сме "заедно".
Но по отношение на всичко останало - на хляб и вода!
На хляб и вода?
Абсолютно нищо?
Слушай... и нито една целувка ли? Даже не сте се прегръщали в спалния чувал?...
Не, не. За твое сведение...Най-еротичното нещо, което правихме, беше, че заедно си михме зъбите .
И всеки със своята четка.
През целия си живот съм мечтала за такава романтика!
Вилма, миличка, не бъди толкова жестока. Него го спасиха от кораба, живее с непознати и не знае нито дума испански. Какво искаш?
Не, Саломе, не.
Има един език, който целия свят го разбира.
Универсален.
Погледи, ласки и целувки.
А тука - погледи много, но целувки - нито една.
А ти какво чакаш?
Слушай, момчето не е много решително, честно казано ... Но ти?
Ти ще седиш и чакаш, като някоя принцеса ли?
Сама го целуни! Поеми инициативата!
Намажи си мармалад. Така е по- вкусно.
Просто не обичам мармалад.
Ще ти донеса малко вода, защото почти не разбирам, какво ми говориш с пълна уста.
Валерия, миличка,
Казвал съм ти хиляди пъти да не закусваш в леглото. После всичко ще е в трохи.
Ето ги, моля те. Колко пъти трябва да повтарям?
Само един!
Просто на нас трохите ни харесват.
Но.. ние не знаехме, че на нашия сеньор капитан не му харесват.
А ти знаеш ли, защо на капитана не му харесват трохите?
Не. Защо?
Ами... защото го гъделичкат.
Не.. просто ми е некомфортно, когато на кревата има трохи...
Слушам, сеньор капитан!
Е щом вече ни се накараха за някакви си трохи, мисля че най-доброто, което можем да направим сега, импровизирайки -
е да посипем всичко с трохи, включително и теб, и още...
Не, мен не, мен не-не-не...
Май, че се разсърди.
Чо, pretty! Много благодаря! Thank you!
Виждате ли това!?
Хайде, Бягай след него!
Бегом! Сега е точно момента!
Върви, върви не спирай!
Чо, почакай!
Чо!
Ами...
Ами, много благодаря! За рибата!
Лошо, лошо, лошо, лошо, лошо!
Видяхте ли?
Видяхте ли това!
Кого целуват по челото?
Своята сестра, баба, прабаба, внучка...
Но момчето, което те харесва, си слага ръката на задника ти и така ти се нахвърля, сякаш няма да има утре!
И какво трябва да направя? Какво? Да го вържа за кревата?
За какъв креват? Тук нямаме кревати!
Да, но за палма..
Точно! Това е добро решение!
Сигнална ракета.
Макс е в опасност.
Декорирате лазарета?
Толкова ли Ви е скучно, падре?
Капитана нареди да закрепя етажерките.
Ако има вълнение, могат да паднат.
Ако искате-мога да Ви помогна.
Разказвал ли съм Ви, че работих като дърводелец 2 години.
Като Свети Йосиф.
Хайде, падре. Старая се да разведря атмосферата межу нас.
Ние сме в един отбор.
Гамбоа, никога няма да бъдем в един отбор!
Няма да бъда на страната на един убиец!
Така мислиш сега, но утре, когато се доберем до хотела, ще ти изглеждам най-добрия приятел, който можеш да намериш.
Какво е това?
Струва ми се,
кръв.
EL BARCO / КОРАБЪТ 03x11 LAS COSAS A ESCONDIDAS / СКРИТИТЕ НЕЩА
Остров Мадагаскар.
Благодаря ви, че ми помагате, момчета.
Океания.
Дръж, Рамиро.
Аз съм капитан на "Полярна Звезда" вече 8 години.
А не намерих време да прибера плановете и навигационните карти, които няма да ни потрябват никога.
Сигурен съм, че все за нещо ще послужат, капитане.
Мисля, че прекъснах електрически кабел, сеньор.
Това не е електрически кабел.
Между другото, тук не би трябвало да има никакъв кабел.
Така е. Забранено е да се прекарва кабел по гредите и да се оставя открит. Забранено е.
Хайде да видим накъде отива..
Държа го, капитане.
Отива до..
Една малка web-камера и тя снима, капитане.
Някой следи какво става тук, сеньор.
Това е човешка кръв.
Невъзможно е.
Искате ли да опитате?
Това не е сок от ягоди.
Това не е първия случай, когато някой се крие в стените на кораба.
Това е Кристобал.
Така че... възможно е да сте убили някого, падре.
Ало!
Ало! Има ли някой тук?
Чувате ли ме? Ало!?
Някой следи как се разхождате по гащи в каютата, капитане.
И по пижама, и въобще без нищо, и с Хулия..
Добре. Стига, Бурбуха.
Много лесно може да се разбере, кой стои зад всичко това.
Трябва само да се види, къде свършва кабела, и това е.
Да проследим кабела.
Капитане, и Вие и аз знаем, в коя каюта свършва кабела.
И кой е поставил камерата.
Гамбоа.
Ако това е така -
уверявам ви, че той ще съжалява за това.
Здравей!
Какво се крие зад стената?
Теоретически - нищо.
Двойна стена, изолираща лазарета.
Това е странно..
Стената е твърде студена.
Какво?
Тук има нещо.
Сега ще разберем.
Да видим кого продупчихте, падре.
Наистина.
От тук излиза студен въздух.
Някой е направил хладилна камера тук.
Въпросът е - какво се крие в нея?
Готово.
Това е хранилище за кръв.
Естела
Усмихни се!
Прости ми, че те прекъснах.
Но всеки път, когато те срещна в коридора, си задавам въпроса - защо толкова красиво момиче като теб, е винаги толкова сериозно.
Когато би било толкова прекрасно, денонощно да виждам усмивката ти.
Вие направихте всичко това, само за да се усмихна?
Разбира се, за да се усмихнеш... И за да те помоля за една услуга...
Да дойдеш на една среща.
Не, не със мен. Вече не съм в онази възраст...
Това е за внука ми, Ратон.
Той умира от желание да поговори с теб.
Но е много срамежлив
и не знае как да се обърне към теб.
А аз за какво съм тука.. Какво ли не прави един дядо заради своя внук.
Ами, много добре.
Кажете на внука си, да ме чака в клуба. Добре?
Много благодаря.
Между другото,
бих се съгласила на среща и с дядо му.
За Бога...
Сигналните ракети се пускат, за да укажеш местоположението си и да помолиш за помощ.
Макс вече повече от седмица е някъде там навътре.. А ако му се е случило нещо?
Ние трябва да отидем да го потърсим.
И къде ще ходим, по дяволите?
Тук има две бременни
и 15 деца под моя опека, сред които си и ти.
Така че няма да се навираме в тази джунгла.
И още повече за някой, който е тръгнал на своя глава.
Напомням ти, че Макс спаси живота на баща ми и на Хулия.
И още - той ни даде координатите на този остров. Ако не беше той ние нямаше да сме тук.
Никой не е забравил това, миличка.
Но това е много опасно. Трябва да разбереш това.
Той не замина просто така.
Преди да замине ми... ми каза, че отива, за да ни защити нас..
всичките.
Да ни защити от какво?
А ти защо, по дяволите, не ми разказа за това?
Аз съм твоя проклет капитан, мамка му!
Знам, но той не ми каза нищо повече.
Ако никой не тръгне да го търси - ще отида сама.
Айноа.
Аз тръгвам с нея.
Е и какво, като съм бременна?...
Нямам намерение да оставам тук, докато Макс е в опасност.
Чуйте, момичета. А ако той не моли за помощ?
Може ракетата да се е изстреляла случайно.
По дяволите! Пистолетът ми стреля в крака на Рамиро. И това беше случайно.
Пити,
ако ти беше насред джунглата- никой от нас нямаше да има мира, докато не те намери и се убеди, че си добре.
Добре, по дяволите!
Но вие за нищо на света няма да тръгнете сами!
Чо,
Пити,
тръгвате с тях.
Благодарен съм Ви за доверието,но ще бъда по-полезен тук, де ла Куадра. С палатките и .. Нали разбирате?
Айноа,
никой няма да навлиза по-навътре от там, откъдето не се вижда плажа.
И няма да отивате по-далеч от мястото, откъдето беше пусната ракетата.
И при най-малката опасност...най-малката! - веднага се връщате!
Договорихме ли се?
Договорихме се.
Хайде.
Благодаря.
Чичо Хулиан, не .. не казвай нищо на баща ми.
Нали го знаеш, какъв е. И че е способен на всичко заради спасението на дъщеря си.
Айноа!
вземи пистолета с теб.
Не се знае, с какво може да се сблъскате там.
И не знам дали Макс е искал да ни защити...
Но, съдейки по сигналната ракета, себе си не е успял да защити.
Вие с Гамбоа сега сте приятели. Да.
А приятелите не се шпионират.
Приятелите играят шахмат или пият кока-кола.
Или пускат хвърчило, но не се шпионират.
Кабелът отива в каютата на Гамбоа, капитане.
Отива по-нататък. Не е Гамбоа.
Щом не е Гамбоа, тогава кой е?
Рикардо!
Имаш ли минутка?
Сега?
Да.
Да, разбира се.
Проследете до края... нали, докъде отива. Ще ви догоня.
Добро утро, докторе.
Добро утро!
Кажи, скъпа.
Нищо. Искам само да кажа, че това беше шега. Просто си играехме.
Не се сърдиш за трохите в леглото, нали?
А.. трохите? Не, разбира се. За какво да се сърдя?
Но работата е там, че...
Ами .. в моето семейство има правила, които трябва...
В твоето семейство?
Не. Извинявай!
Добре. Просто си мислех, че това е и моето семейство.
Да, разбира се. Това е твое семейство... Твоят дом, твоята каюта, твоето всичко.
Просто трябва да стигнем до съгласие относно възпитанието на Валерия. Тя е на 6 години, а правилата се сменят на всяка минута. Това ще я обърка. Нали?
Добре.
И още нещо исках да ти кажа.
Ако това не те затруднява - не се разхождай, моля те, из каютата по бельо.
Добре.. правилно ли съм те разбрала..
- Искаш да кажеш, че аз трябва да се разхождам из каютата в бурка? - Е не..
Да, да, да, да, да.
И никакви трохи с Валерия, иначе тя ще порасне лошо дете.
Но тогава... да разхвърляш чорапи по пода на банята - това е добро възпитание? Да?
Аз?
Не-не-не. Казвам ти това, защото, ако това е така, тогава аз също мога да оставям своите чорапи и гащи на пода, нали?
Също както прави татко.
И това ми го казва тази, която използва душа за сушилня на копринено бельо.
Много се радвам, че обърна внимание на това. Защото единственото бельо, което ще видиш тази вечер, ще бъде твоето..
на което и да е свободно легло на кораба.
Това ще бъде едно красиво, прекрасно легло.. ..без трохи. Принцесата без граховото зърно.
Ти какво? Гониш ме от каютата?
Не. Ти сам ще се изнесеш!
Нищо не разбирам.
Това е моята каюта.
Кабелът отива в моята каюта.
Значи, аз съм този, който следи капитана?
Андрес Паломарес
Вилма,
Айноа,
Пити.
Рамиро, Улисес.
Тук има кръв от всички нас.
Оказва се, че за да получиш стипендия, не е било достатъчно само да попълниш анкетната карта.
Но кръвта си има срок на годност. Не може да се съхранява тук вечно.
Гамбоа, не помня да съм давал кръв!
Не помниш, че си кандидатствал за стипендия,
не помниш иглата и убождането...
А помниш ли поне как попадна тук?
А ти помниш ли?
Защото тук има банка и с твоята кръв.
Эрнесто Гамбоа
Ето, сега сме в един отбор.
Трябва да кажем на капитана. Той трябва да знае това.
Почакай!
Не.
Първо трябва да питаме този, който има отговорите.
Доктор Уилсон.
А след това ще отидем при капитана.
Напомням ти, че са женени.
Сега ще се върна.
Бурбуха,
дай си ноутбука.
Капитанът ще ми се разсърди.
Когато му кажем...
Не, не, не. Той няма да ти се разсърди. И знаеш ли защо?
Защото капитана ти вярва.
Аз имам балонче, но не съм глупак.
Ти не би ли се разсърдил на приятел, който те шпионира?
Мисля, че.. преди да ми се образува балончето, съм правил неща, които...
са били лоши.
И съм шпионирал капитана.
Но не помня.
Има неща,
които не помня.
Бурбуха, успокой се!
Бурбуха,
разбира се, че не помниш. Това е ясно.
Но сега най-важното е,
да се разбере, защо си правил това?
Успокой се!
Колко може да се гледа през прозореца?
Скоро ще се прегънеш на две.
Какъв си красавец! А!
Спокойно. Всичко ще мине много добре.
Ти си истински кавалер. Разбира се... метнал си се на дядо си!.
Какво да правя, когато тя дойде? Какво да й кажа?
Кажи й, че е много красива. Предложи й напитка.
Кажи й нещо за обувките..
За бувките й?
И какво става с нейните обувки?
С тях - нищо. Но момичетата харесват, когато момчетата са набюдателни,
и обръщат внимание на детайлите.
Те отделят много време на външния си вид. А ние даже не забелязваме това.
Хайде!
Здравей, Ратон!
По-полека.. Стига.
Колко си хубав!
Благодаря!
И ти също си много красива.
И обувките ти са много...
..римски!
Много благодаря!
Ратон!
Е, добре! Няма ли да ме поканиш на танц?
Какво има Ратон? Не искаш ли да танцуваш с Естела?
Срам те е?.
Искаш ли да танцувам първи, за да видиш как се прави това?
Много добре. Гледай!
Много добре ти се получава!
Малко момичета на твоята възраст танцуват толкова елегантно.
Заради работата на баща ми трябваше да присъствам на всякакви светски събития -
приеми, вечери в посолствата..
Така че - може да се каже, че балните танци ми бяха задължителен предмет.
Твоят баща е бил важен човек?
Сега разбирам защо на снимките в хотела, той е винаги в костюм. И много сериозен.
Важните хора винаги са сериозни.
Но никога не съм предполагал, че Александър,
твоят баща...,
ще оплешивее преди мен.
Вие познавате...
Вие познавате моят баща?!
Не, Чо,не трябва, благодаря!
Защо отиваме да търсим Макс?
Искаш ли аз та ти кажа? Да кажа ли?
Защото този тип ти харесва, Айноа!
Пити, търсим Макс, защото изстреля сигнална ракета.
Почакай, почакай минутка, Айноа.
Какво?
Изпуснала си си мобилния.
Ясно.
Да видим... Казват, че той може да разкаже много за своя собственик.
Така..
Последните повиквания на Айноа...
Ето, това са те. По дяволите, от това се страхувах!
Макс, Макс, Макс, Макс, Макс.
Сега да видим съобщенията. Да, ето тук..
Благодаря, че спаси баща ми, Макс.
Ако ти трябва приятелка - тук съм, Макс.
Много ми харесват сините ти очи, Макс.
Къде си, Макс? Липсваш ми, Макс.
Край! Край, Пити! Стига!
Извън зоната на обхват.. Остави ме.
Чуй ме, Айноа.
Искам само да ти кажа, че вече съм виждал този блясък в очите.
Когато се запозна с Улисес.
И няма нищо страшно в това.
Не трябва да се чувстваш виновна за това.
Да бъдеш влюбен, означава да бъдеш жив, Айноа!
Слушайте. Отивам да се изпишкам. Ще ви догоня.
Добре.
Нямам нужда от бавачка, за да отида до тоалетната, Чо. Ще пишкам сама.
После ще ме целунеш по челото, става ли?
I'm free.
Това е камерата, която пуснахме в морето.
Отлично.
Тя работи!
Една камера, Хулиан. Една камера.
По дяволите! В моята каюта се водеха важни срещи и лични разговори.
В тази каюта спи моята дъщеря. И някакъв урод е гледал всичко това чрез камерата!
По дяволите!
Каза ли на Хулия за това ?
Не.
Не искам да я безпокоя дотогава, докато не разбера кой е.
Е добре, и докато не ме пусне обратно в каютата.
Минутка. Как така - да те пусне?!
Изгонила те е от каютата?
Ами, не ме е изгонила - аз сам си тръгнах.
Е, малко или много...
Мисля, че е въпрос на навик, но все още се чувствам като гост в неговата каюта.
Все едно да се пренесеш при гаджето си и да не знаеш къде да оставиш нещата си.
Добре, не е важно. Не искам да говоря за това.
Как така не искаш да говориш, Рикардо?
Ти току-що се ожени, а едва след два дни твоята сеньора те изхвърля от каютата?
На какво основание?
На това основание, че ми е съпруга.
И какво от това, че ти е съпруга! Дявол да го вземе!
Докторката току що влезе в твоето семейство, нали така?
Не знам...
Мисля, че това е въпрос на адаптация.
Е, тя трябва да се адаптира, и точка!
Нека да се адаптира той! След сватбата ти стана пълноправен член на това семейство и тази каюта.
Не, Саломе, Рикардо е прав.
Детето си спазва правилата, и аз не мога да дойда и да променя всичко.
Не трябва нищо да се променя.
Рикардо си има свои правила - много добре, но нека да се съобразява и с твоите също.
Довечера ще се прибереш в каютата сякаш нищо не е станало. Ясно ли е? Ти си мъж, не се предавай! Разбра ли?
Ще спиш в своето легло, в своята каюта. Затова си капитан!
Днес Рикардо ще спи на дивана и точка!
Ще видиш как ще се разкайва и извинява!
Ти можеш да закусваш в леглото, да ходиш гола, всичко, каквото си пожелаеш! Това е твое право.
Ако на докторката не й харесва - вратата и да си ходи! Да си върви по своя път!
И не бъди боклук! Край на връзката.
Добре, край! Целувам те. Край на връзката.
Колко е хубаво, а?
Първата им разправия.
Бурбуха, ако не си шпионирал капитана,
защо си поставил камерата?
Не..не знам.
Не помня!
Затова трябва да кажем на капитана.
Може той да си спомни.
Бил си воайор?!
Не, бях професор по физика.
Може ли да знам, какво значи всичко това, Рамиро?!
Че съм Ви следил, капитане! Но... но аз не си спомням!
Аз не нарочно, наистина!
Аз Ви... Ви разочаровах!
Успокой се, Бурбуха.
Нищо не е станало.
Аз Ви разочаровах!
Ей, Бурбуха, чуй ме!
Не си ме разочаровал.
Да!
Не!.
Погледни ме!
Не!
Тази камера нищо не значи, Бурбуха. Не си ме разочаровал.
Да, така е! Защото аз съм сложил камерата и кабела..
Да, но това е било много отдавна, Бурбуха.
Чуй ме. Знаеш ли какво ще направим? Първо трябва да се успокоиш. Успокой се.
След това ще свалим камерата. Защото не ни трябва повече, нали?
А след това ще седнем, ще изпием по чаша мляко и ще забравим за всичко.
Разбрахме ли се, Бурбуха? Съгласен ли си?
Да? Хайде. Да забравим за всичко.
- Добре? - Добре.
Внукът Ви е истински кавалер.
Трябва да внимавам, да не ми отнеме момичето.
Такива са децата... Единственият им план в живота е да си играят и веселят.
Както и при старците. Само че към този план се добавя и да не си счупиш бедрото, излизайки от ваната.
И в този план е включено още... да задаваш толкова въпроси на Естела?
Просто ми харесва да опознавам отблизо хората, с които живея. Затова и задавам въпроси.
А сега, ако не се обидите, прекрасно си прекарах времето с Вашето момиче.. Моля за извинение.
Защото ние с Вас прекрасно знаем, че веднага щом пристигнем в хотела- край с усмивките.
Виж, дядо! Написах ги 10 пъти и всичките без грешка.
Колко е хубаво, Ратон! Виж ти!
Акула.
Погледнете, Гамбоа. Ето, вижте!
Знаеш ли как се ловят акули?
Акулите не се ловят. Те са много опасни.
Да, това е така. Но все пак те могат да се уловят.
Слушай.. когато акулата захапва примамката и си мисли, че стръвта е вече нейна, трябва да засечеш по-силно въдицата за да се законтри куката.
Тогава акулата разбира, че има враг. И тогава започва истинската борба. Борба, в която рибарят не трябва да се предава.
Схватката може да продължи часове, даже дни!
Но накрая... акулата се уморява.
Губи сили.
Предава се и умира.
Или рибарят се предава..
И тогава тя го завлича на дъното на морето.
Понякога акулата печели.
Да.
Добре. Вземай въдицата. Да вървим. Хайде, хайде!
Край. Вече забих клиновете.
Слушай,
тези двамата не се ли забавиха твърде много?
Пити, тези двамата трябва да...
трябва да решат двойка ли са
или приятели, или... никакви.
А за това им трябва време.
Да.
Ще се върнат.
Добре. Да видим какво има тук.
Гледай, гледай...
По дяволите! На този остров има хора!
Не! Не сега, мамка му!
- Останаха ни само едни крака! - Не!..
Виж...
Броячът на времето още се върти.
Камерата продължава да снима, макар да няма картина.
Слушай!
Какво е това?
Това са стъпки в палмовата гора.
Взели са камерата и са я отнесли, но къде?
Чо, махни се. Остави ме сама, моля те!
Get out, please!
Чо,
да спрем дотук, хайде!
Сгреших. Мислех, че между нас има нещо и те целунах. Съжалявам!
I'm sorry! Аз съм идиотка!
Please ... go!
Аз не те разбирам, Чо!
Няма значение. Не се опитвай. Аз и така се чувствам идиотка, че дойдох да те целуна.
Please ... остави ме сама!
Моля те... go!
Вилма, внимавай! Вилма, внимавай! Капан, внимавай!
Ето какво става, докторе. Оказва се, че стените на този кораб кървят.
За какво е всичко това, Хулия?
Лъгали сте ни от първата минута, откакто сте се качили на този кораб. Защо нашата кръв е скрита тук?
За да можете да живеете.
Стига, Хулия. Свещеника и приятелите му знаят всичко. За стипендиите, за избраните...
Каква е връзката на кръвта с проекта "Александрия"?
Този кораб, както и останалите, е подготвен за това, да се оцелее.
Ако ни се наложи да направим операция или да преливаме кръв, откъде ще вземем кръв?
То ест, Вие съхранявате нашата кръв в случай, че трябва да ни оперирате. Това ли е всичко?
Не само затова.
Трябва да осигурим оцеляването на избраните на всяка цена.
Затова един от основните критерии за пребиваване на този кораб беше генетичната съвместимост.
Чакайте, аз не... Съжалявам, но не разбирам - искате да кажете, че сме някакви клонинги, или какво?
Не, не, падре. Тя говори за това, че ако трябва да се направи трансплантация на бъбрек или преливане на кръв,
на този кораб има човек, който може да ти даде своя бъбрек или своята кръв без опасност от отхвърляне.
Това е като... да имаш резервни органи за всекиго.
Или не е така, докторе?
Да, малко или много е така.
Паломарес, това е всичко. Давам ти думата си! Можеш да ми вярваш!
Нищо повече от това.
Добре.
Докторе.
Има нещо, което не разбирам..
Предполага се, че избраните - това са учениците на "Полярна звезда", така ли е?
Да?
Да.
Тогава защо моята кръв е сред предоставените тук?
Защото твоето оцеляване е толкова важно, колкото и на всички останали.
Все ми едно...какво разказваш или не на своето мъжле.
Но не си си и помисляй повече да криеш нещо от мен!
Или ще те убия!
Това са кухненски прибори?
Чаши.
Има водопровод.
Слушай, Айноа... Може това да е снимано в кухнята на "Полярна Звезда" и случайно да е останало? Няма видео, Айноа.
Не.
Виж датата.
Това е заснето вчера.
На този остров има къща.
Но защо са се върнали да оставят камерата на плажа?
Искат да ги намерим?!
Довечера ще се прибереш в каютата сякаш нищо не е станало. Ясно ли е? Ти си мъж, не се предавай! Разбра ли?
Ще спиш в своето легло, в своята каюта. Затова си капитан!
Днес Рикардо ще спи на дивана и точка!
Ще видиш как ще се разкайва и извинява!
Хулия!?
Кой е?
Аз съм.
Заключила си вратата?
Да.
Хайде отвори!
Идвам..
Дръж..
Ще върнеш възглавница сутринта, за да мога да оправя леглото и почистя каютата.
Хайде.
Леко, леко, леко, леко.
Не, не! Спри!. Остави това. Впил се е в кракът ми. Ако се счупи пръчката - ще ми отреже крака.
Ти говориш испански, нали?
Кажи нещо!
Хайде, не съм идиотка, Чо.
Преди малко говореше на испански.
И не глупостите, които те учеше Пити.
Преди малко говореше на испански с валядолитски акцент.
Да. Говоря твоя език.
Но защо?
Защо ни лъга през цялото това време?
И защо на никого нищо не каза?
Защото на руския кораб... имаше клане.
Убиха всички.
След всичко това... не мога да се доверя на никого.
Никой не казва истината, Вилма.
Кой?
Когато се качих на "Полярна Звезда", реших, че ако не мога да говоря - никой няма да може да ме разпитва.
Не трябваше да бъда ничий приятел,
докато не се появи ти.
От деня на сватбата ти ми подаваш ръка и целуваш по челото, сякаш сме двойка.
Всичко това лъжа ли е?
Ти..Ти си единственото истинско нещо във всичко това.
Заради теб слязох от кораба.
Останах сам, за да не попаднеш в капан.
Но... никой.., никой не трябва да знае, че ви разбирам.
Нито капитана, нито Гамбоа, нито Айноа - никой!
Знам, че са ти приятели и че им вярваш, но аз не мога.
Аз вярвам само на теб!
Не им казвай нищо.
Добре.
Чу ли това?
Смяна на караула.
Ще се видим. Почивай си, докато можеш.
Сусо!
Погледни. Там плава нещо!
Спомних си!
Акулата захапа стръвта.
А рибаря задава твърде много въпроси...
за малкото време, което му остава.
Имате внук.
Прекарвайте времето си с него - учете математика и правопис...
Той е дете... и бързо се учи.
Не му причинявайте болка.
Ще бъде жалко, ако малкият загуби дядо си!
Рамиро!
Рамиро, аз си споних! Спомних си, защо следях капитана.
Бурбуха, какво говориш?
Че камерата не е поставена правилно ...
За какво говориш, Бурбуха?
Ако следях капитана, щях да поставя камерата на друго място,
за да се виждат леглото и вратата.
Но камерата гледа право в стената.
И тогава разбрах, че не съм следил капитана.
Следил съм картината...
Какви ги говориш? Каква картина?
Картина на октопод.
Зад картината има нещо скрито.
Да вървим
Хулия, спиш ли?
Не, миличка, какво има?
Жадна съм..
Ще ми донесеш ли сок, моля те?
Валерия, любов моя, 6 часът сутринта е!
Искаш ли да пийнеш вода, а сока да го оставим на закуска?
Просто искам да пия сок сега. Водата не е толкова вкусна.
Добре.
Този път ти печелиш, нали?
Но ще въведем ново правило...
и никакви сокове на разсъмване, нали?
Добре.
- Договорихме ли се? - Да. - Хайде.
Капитанe!
Това нещо плуваше във водата.
Вижте.
Логото на хотела.
Нещо трябва да се е случило там.
Гамбоа, нужен сте ми на капитанския мостик.
Нито добро утро, ното кафе?
Веднага ще се кача. Край.
Вижте.....
Тате, буден ли си? Приемам.
Да, миличка. На пост съм. А ти трябва да спиш. Какво се е случило?
Ще ми донесеш ли сок? Просто не искам да будя Хулия.
Добре. Сега ще донеса. От ананас, нали?
Да. Благодаря ти, татенце.
Бурбуха, Бурбуха, не можем ли да почакаме до сутринта, когато всички закусват?
Не, по-добре е сега, докато Хулия я няма, а капитана е на пост.
По-добре сега..
Защото, макар че той казва, че не съм, аз знам, че го разочаровах.
А аз не искам да разочаровам най-добрия си приятел.
Давай, хайде, давай.
Сигурен ли си, че е тази?
Сигурен.
Ти взе нещо, което беше мое.
Червена папка.
Роберто!
Какво направи с червената ми папка?
Не помня..
Сок, нали?
Сок.
- Хулия,.. - Слушай, аз... - Ти започни.
- Не, не, не, ти започни. - Всъщност ти.
- Не, не, не, ти си първи.
- Насоявам. - Моля. - Ти. - Ти.
- Хайде, ти! - Добре.
Ами .. Нищо. Аз съжалявам. Ти беше прав.
Аз съвсем скоро влязох в твоето семейство и не мога веднага да променям правила.
И щом не може да се закусва в леглото, значи няма..
Единственото нещо, което искам - това е да бъда с теб!
Ами..
Аз съм този, който иска прошка. Аз съм идиот. Помолих те да се омъжиш за мен за да станеш част от моето семейство.
И когато ти правиш това, аз те спирам.
Слушай. Не ми пука, има ли трохи в леглото,
щом ти си там.
Това беше нашето първо скарване.
Не.
Да.
Не.
Да.
Не.
Да.
Не, не нашето първо скарване.
Нашето първо помирение.
Капитане.
Извинете.
Какво има, Паломарес?
Какво? -Не мога да целуна собствената си жена на собствения си кораб?
Небостъргача е на радара.
Вече сме близко.
Не съм ли ви казвал, че не е красиво да се вземат чужди вещи?
А казваше, че не знаеш къде е червената ми папка!
Трябваше само малко да напрегнеш паметта си.
Гамбоа, какво има в тази папка?
Нямам намерение нито да давам обяснения, нито да споря.
Тази папка е моя.
Но ако ти я вземеш, няма да мога да обясня на капитана, че не съм следил него.
Не се тревожи, Бурбуха. Капитана винаги ще ти е благодарен за това, че спаси неговия живот и на двете му дъщери също.
Тя е моя.
Бурбуха.
Тя е моя.
Бурбуха.
Ето така.
А сега - мийте си зъбите, обличайте пижамите и в леглата.
Поспете поне малко, че вече се разсъмва.
А утре в хотела ни очакват много изненади..
Гамбоа! Капитана Ви чака на капитанския мостик.
Добре. Отивам.
Гамбоа.
Какво?
Аз имам друга теория за кръвта, различна от тази, която ни разказа Хулия като приказка.
Ти също не си повярвал на приказката на докторката.
Е, хайде..
Каква теория?
Ами ако нашата кръв, бъбреци и сърца, не са за пасажерите на кораба?
А за кого тогава?
За висшестоящите.
Хората, които са разработили проект "Александрия, изглежда стоят зад всичко това.
Никога ли не ти се е струвало, че не ние сме главните герои на това пътешествие?
Това е същото, все едно да кажеш, че "Полярна звезда" - е само банка за органи.
И че сме им нужни живи... за да оцелеят самите те?!
Гамбоа винаги научава всичко.
Той беше прав.
Добре, че подменихме всичките документи в папката.
Пити?
Вилма, Чо!
Пити!
Пристигаме вече.
Отлично. Може ли да знам защо ви нямаше? Ако искахте да се изчукате не беше нужно да изчезвате за цяла нощ!
Вилма! Вилма! Вилма, какво ти се е случило?!
Стъпих в капан и не можем да го отворим.
Впил ми се е в крака.
Айноа, преди малко някой ни шпионираше оттам.
Не сме сами на този остров, Вилма.
Тук "Полярна Звезда". Приемам.
Така. Хайде да махнем това. Трябва да опитаме, Вилма. Хайде!
Моля ви, внимателно!
Успокой се.
- Да, Вилма, разбира се - Внимателно, внимателно!
Раз, два ...
Какво беше това?
Не зная.
Нямам намерение да оставам тук и да проверявам какво е. Хайде! Трябва да го махнем!
Раз, два ..
Тук "Полярна Звезда". Приемам.
Слушам ви "Полярна Звезда"?
Вилма, трябва да го махнем по какъвто и да е начин. Хайде!
Раз, два и...
Айноа, какво правиш?
Бягайте!
Айноа?
Бягайте!
Хайде. Бягайте!
Бягайте!
Тръгвайте!
Още от малка знам, че с проблемите може да се справиш по два начина:
В мен е червената папка на доктор Роберто Шнайдер.
Ще дойдете ли за нея?
Прието. Край на връзката.
Въоръжена съм!
Имам пистолет!
Назад!
да изправиш срещу проблема, да го проучиш, да го погледнеш право в очите
и да се бориш!
Макс?
Макс, ти ли си?
Макс?
Айноа!
Да се махаме, моля те! Моля те, Айноа!
Бягайте, бягайте!
Или да избягаш
обръщайки му гръб и забравяйки го завинаги!
Но понякога проблема се изплъзва от контрола ти
и ти се стоварва като цунами.
Завиваме надясно 52 градуса.
Отправяме се към "Полярна Звезда".
Не можеш нито да се бориш, нито да избягаш.
И тогава ти остава само един изход -
да почакаш докато вълната те отмине,
стискайки палци.
Знаем, че друг кораб е пристигнал тук преди нас.
Кораб, на който никога не биха се поместили 200 човека.
Значи това започва да добива смисъл.
"Полярна Звезда"! Чува ли ме някой?
Този кораб не е "Полярна Звезда".
Няма да намерим там нищо хубаво.
Улисес!
Случват се много странни неща, откакто пристигнахме на острова.
Какво става, Бурбуха?
Знам кой може да влиза и излиза от джунглата.
Тук има нещо.
Това е на Маримар!
Тя е била тук!
Това е капан. Веднага щом се качите на кораба - ще ви убият.
Колко време мислиш, че ще издържите?
Но това е лъжа!
Това е кръв!
Мисля, че искат да ни убият, капитане!
Кажете ми нещо, което не знам.
Трябва да се върнем.
Тези хора никога няма да стигнат до земята. Те ще умрат!
ПРЕВОД ОТ РУСКИ: NADPAN