Тази вечер вече е бедствие. - Какво? Дори не сме яли още.
Когато имаш среща с кмета на Лудоград, можеш да ги усетиш тези неща.
Казах, че харесвам филмите на Джон Кюсак. Старите... и новите.
И това ме прави луда? - Казвам, че на първа среща...
Тези неща е по-добре да се премълчат.
Добре, правиш онзи британски акцент отново.
Така ли, скъпа? - Да, правиш го, когато си неуверен.
Не... - Да.
Анализатор на поведението.
Не, правя го, за да плаша мълчанието между казаните неща.
Да. Какво ще стане, ако спреш? - Какво?
Смърт, хаос, бейзболен удар. - Опитай.
Така ли ми казваш да млъкна? - Опитай.
Добре.
Италиански.
Ресторантът, към който отиваме, се казва "При Алфредо".
Може да си го чувала. - Като пет звезден
"не правим резервации", "При Алфредо"?
За повечето хора, но... - Наистина ли?
Аз съм много влиятелен човек.
И също може да... - Уилям...
Използвах името на шефката ми, за да взема маса, но тя е невероятна...
Ами. Звучи чудесно, Уилям!
Съвет за деня, остави акцентите на мен. Занимавам се с тях.
Хайде де, господинчо! Нека се посмеем малко!
Аби... - Здравей.
Добре. Просто посягам за портмонето си.
Всичко е тук. Пари, карти, вземете това, което искате...
Вземете и двамата.
Качвайте се. Млъкни! - Уил.
Малък мършав хлапак, нали?
Това е грешка.
Ако искате пари, ще преговаряме,
но да ни отвлечете...
Сбъркали сте хората. - Не, не сме.
Не знаете какво става, затова ако искате да сте цели,
ще мълчите, слушате и учите, и двамата.
Знаем точно кои сте, д-р Уил Зимерман,
и сте тук поради една причина.
Спасете живота му или и двамата ще умрете.
Аманда Тапинг в
Ð£Ð±ÐµÐ¶Ð¸Ñ‰Ðµ - Ð¡ÐµÐ·Ð¾Ð½ 3 Ð•Ð¿Ð¸Ð·Ð¾Ð´ 13 - "Ð•Ð´Ð½Ð° Ð½Ð¾Ñ‰"
ÐŸÐ¾ Ð¸Ð´ÐµÑ Ð½Ð° Ð”ÐµÐ¹Ð¼Ð¸ÑŠÐ½ ÐšÐ¸Ð½Ð´Ð»ÐµÑ€
Какво се случи? - Няма значение.
Просто го излекувай.
Очевидно е, че той има нужда от помощ, но аз не съм вашият човек.
Не лъже. Наистина сте отвлекли погрешния човек, хора.
Ти си доктор. Работиш в Убежището.
Той е психиатър, който работи в Убежището.
Така казано звучи толкова плоско.
Няма нищо да постигнем като ги лъжем.
Не искаме да засягаме, проблемите с доверието и параноята,
която вече я има.
Разбрах сега. ФБР, Научен отдел на поведението.
Двама психиатри! Това е чудесно. - Всъщност съм социолог, специалист...
Зигмунд и Анна Фройд, точно тук.
Приятелят ви се нуждае от медицинска помощ, нали?
Хирургическа намеса. - Добре, заеми се.
Не ме ли чу какво казах последните 3 минути?
Не съм хирург. - Става гнуслив.
Какво е това? Има нужда от истински доктор, учен или...
Да го заведем до спешното? - Тези бодли не са нормални.
Нуждае се от специална намеса. От Убежището.
Той си играе с нас.
Почакай малко, мисля, че разбирам какво става.
Искали сте шефката ми, но тя е извън града
и затова трябваше да се задоволите с мен, нали?
Жалко, защото бих дал всичко,
за да видя как се опитвате да отвлечете Хелън Магнус.
Почакай малко. Задръж, става ли?
Просто се успокой. - Пробваш ли ме, психиатре?
Не.
Ще видя какво мога да направя.
Моля, асистирай му.
Така, какви са тези неща? Приличат... на големи бодли.
Да. Нещо го е подредило добре.
Нещо анормално, нали? Знаеш ли какъв вид?
Форма Монголски Джесопед.
Хищник от тундрата.
Изпуска токсични бодли, когато го притиснеш
или ядосаш. - Боже.
Колко време преди... - Ако е от скоро,
имаме време, но максимум няколко часа.
Трябва да го отведем незабавно в Убежището.
Няма начин.
В противен случай няма да оцелее. - Нито пък ти или тя.
Следващият вариант. - Няма такъв.
Виждаш, че е бил отровен, което означава, че ми трябва робота
в главната лаборатория, за да създам антитоксин.
Машините за диагностика, физиологичен разтвор
и антибиотици за стабилизиране. - А твоята защита
ще ни обезвреди веднага. - Не, не.
Мога да гарантирам безопасно влизане. Трябва да ми се довериш.
Няма да стане.
Прави какво имаш да вършиш, но тук.
Донесохме всичко, от което се нуждаеш.
Трябва ми вода, топла вода, кърпи, запалка,
за да стерилизирам инструмента, който ми дадете.
Един нож и ние ще го стерилизираме.
Кода.
Значи... Мисля, че свършихме
с проверката върху тях. Те са убийци, Уил.
Не, те са престъпници или дилъри на дрога.
Ако си мълчим, ще се измъкнем... - Не, Уил, убийци са.
Тези татуировки на пепелянки, които имат? Символ са на екипа Вендета.
Свободна организация от убийци
от Северна Америка до Азия.
ФБР има много дълго досие за тях.
Те са много лоши хора, Уил.
Това трябва да е техният Майкъл Карлеони.
Внимавай с него. Беше подарък от майка ми.
Боже.
Ще почистя раната за по-добра видимост.
Уил...
Раните се много гадни. Ще трябва да се извадят.
Уил... - Знам, знам.
И аз мразя кръв. - Не, кръвта е добре.
Бодлите. Всичко остро, не понасям да е до кожата ми.
Пълна фобия. Това не е важно сега.
Хайде де. - Хей...
Ще се оправим. - Добре, сериозно ли?
Ще спреш ли с тези неоснователни твърдения.
Класически насилствено групово мислене,
ще използват всяка възможност, за да получат, каквото искат.
Заради това ни взеха и двамата. - Да, възможност, ясно.
Знаеш ли, просто спри да ми казваш, че всичко ще се оправи.
Поне са хора. - Така ли мислиш?
Да. Не съм чувал за този екип Вендета,
следователно не са в списъка на Убежището.
Не казвам, че не са опасни, но не са...
Луди чудовища, които изстрелват отровни бодли?
Да. Ето нещо.
Независимо какво стане, Уил,
дали го спасим или не,
колкото по-бързо го излекуваме, по-скоро ще умрем.
Да. Има много оръжия, но са разпръснати.
Трябва да има милиони места за криене на това място.
Знам. Ако можеше поне да излезем от стаята.
Трябва ни някакво разсейване.
Изпада в токсичен шок. Нямаме много време.
Добре, може да се справим. - Трябва ни план.
Нямаме време. Следвай ме.
Чакай, не. Аби, какво правиш...
Трябва ни чиста топла вода. И трябва да използвам тоалетната.
Нещо друго?
Какво, без ароматизирани кърпи за ръце?
Бъди бърза. - Разбира се, защото
знаете колко обичаме да ни пришпорват.
Надалеч. Върви…
Как се озова от грешната страна на Джесопед?
Това с бодлите.
Обичаш да ме пришпорваш, нали? - Не, просто искам да знам
защо рискуваш живота му. - Защото нямаме време.
Имаме среща с доставчик, голям, чисто ново ниво.
И ще говори само с него. - Ако някой друг се появи няма сделка.
Хайде де, какво е? Наркотици? Оръжия?
Полунощ. До тогава трябва да го оправиш.
Сега, може още да си говорим, но времето тече.
Малко помощ тук?
Свалете ги, веднага!
Нямаш куража. - Искаш ли да ме пробваш?
Защото не съм ял от сутринта, а ставам ядосван, когато съм гладен!
Искам да чуя как оръжията падат!
Правете, каквото казва.
Оръжието, моля.
Връщай се на работа.
Това ме връща в началната медицина. Трябва да спрем гърчовете.
Комбинация от епинефрин и физиологичен разтвор.
Добре, звучи добре.
Добър опит, между другото. - И ти.
Не го прави повече.
Когато пистолетът гръмна, си помислих...
Не, не. Не, не, не. Не съжаляваш, нали?
Аз съжалявам. Вината е моя.
Не трябваше да си тук. Аз заслужавам, но ти не.
Уил... Дори не се притеснявам.
Сексът за сдобряване ще бъде не... Среща!
Новата срещата... - Хей!
Добре.
Всичко или нищо.
Направи го!
Благодаря ти, начална медицина.
Уил, какво стана?
Мисля, че го убих?
Какво, по дяволите, му направи? - Нищо, което да го убие.
Той не диша! - Знам! Получил е сърдечен удар!
Човече, толкова сте мъртви... - Дайте ни шанс да го спасим!
След това ни убийте, става ли? - Отдръпни се, Кода.
Хайде де... - Уил... Уил...
Какво му даде, чист адреналин?
Беше 90% физиологичен. Това не трябваше да става.
Добре, какво правиш? - Мери, тройна доза епинефрин.
Луд ли си? - Да,
и само това ще подейства.
Хайде, човече. Хайде, върни се при мен.
Боже.
Уил, как знаеше, че това ще го спаси?
Би ли ми обяснила какво,
по дяволите, стана току-що?
Опита се да го убиеш! - Друг път!
Първата инжекция трябваше да го стабилизира, но
ако продължаваш да ме лъжеш, това ще получаваш.
Назад!
Всички.
Този е анормален.
Заради това реагира така. - Намали гласа си.
Нещо трудно за намиране.
Човешко отклонение? - Той е Септериан.
Чистокръвен. Пето поколение, очевидно.
Добре, чакай, чакай, какво е...
Означава, че изглежда като човек, но е далеч от това.
Просто малък детайл, който пропусна?
Мислих, че няма значение. По-тихо! - Има!
Защото имат напълно обратна имунна система, нали?
Хелън Магнус щеше да го убие... - Млъкни!
Без да знае това! - Защо не ни каза?
Другите не може да знаят. Не биха го последвали и разбрали.
Ами ти? - Два часа!
Толкова време имаш да го спасиш или и двамата отнасяте куршума.
Знае се какво ще стане.
Това остарява.
Приятел, приятел!
Ако продължаваш да ми крещиш така...
Не, не! Не, не знам какво е станало с г-н Уил.
Не... Дали съм гаджето му?
Пич, виждал ли си го? Той е клечка за кибрит с гел за коса.
Наистина ли? Може би трябва да кажа на здравния инспектор да посети...
Да, ами... радвай се, че не говоря италиански.
Кой беше това?
Управителят на "При Алфредо".
Бесен, че Уил е резервирал частна маса на името на Магнус.
Винаги съм обичал номерата на Уил. - Голяма среща.
Трябва да се постарае. - Да, не са щастливи заради това.
Защо така? Клиентът си е клиент.
Защото според крещящия, Уил и Аби не са се появили.
Какво? - "Като отрова за очите на майка ми,
празна маса!" - Обичам италианците.
Толкова страстни. - Каза, че за 30 години
не са имали не появили се. - Може храната да е била хлъзгава?
При Алфредо? Няма начин.
Мястото е резервирано с месеци напред и то с причина.
Странно е, че не се е обадил.
Момчета... Мисля на глас,
но може срещата му с Аби да е тръгнала с добро начало.
Като наистина добро.
Като не са напускали апартамента! Работете с мен, хора!
Не, няма шанс. - Друже, храната толкова ли е добра?
Да.
По-добра от спонтанно преди среща огряване?
Да.
Трябват ми някои неща. Преди да ме нападнеш, чуй ме.
Да, виждал съм такива рани и преди.
Един от колегите ни се рани на мисия миналата година.
Събрах антитоксина по памет,
но ми липсват някои ключови съставки.
Радън огнебрат.
Екстракт от пиявица Савой? - Ние им викаме "червен лист".
Означава, че ги има само на местния черен пазар.
Също и лист от доставчици, които ни ги продават.
Наистина ли мислиш, че ще те пусна до мола?
Прати Аби. Нека някой от твоите бодигардчета
да я придружи.
Ако искаш да спася шефа ти, тогава това ми трябва.
Ако си играеш с мен или се опиташ да се свържеш с Убежището...
Тя умира. Разбрах.
Ще го направим ли или не?
Кода...
Заведи дамата на пазар. Ако опита да бяга, застреляй я.
Разбрано.
Покажи му червената кутия. Червената. Отвори ли я, бягай.
Разбра ли?
Добре... сигурен ли си за това?
Просто вземи всичко от списъка.
Мръднеш ли на някъде, той е мъртъв.
Добре, почеркът му е като на 12 годишен.
Това е последното от списъка.
Мисля, че взехме всичко.
Гаджето ти си пада по странни неща. - Добре, не ми е гадже.
Вече ти казах това. Били го задържал?
Надявам се да са ни дали правилното. Ще провериш ли?
Къде си? Какво?
Преди колко време?
Наблюдавайте го!
Бих могъл да използвам помощ, момчета.
Трябва да сменя превръзките. Може да почакаме до гърчовете,
но тогава ще е по-трудно.
Добре, спокойно, защото раните му може да се от...
Ставай.
Гаджето ти хвърлило едно от нещата ти, които купила, върху моя човек.
Без майтап? - Голяма грешка.
Без съставките не може да направиш лекарството. Без
него ти си ми безполезен. Благодаря за посещението.
Недей! Недей! - Аби, не...
Съжалявам, Уил.
Любовта не е ли велика?
Не мърдай.
Мисля, че ти дадох конкретни инструкции.
Отвори кутията и бягай, и го направих.
Ами да се свържеш с Убежището за помощ?
Щяха да те застрелят. Помислих си, сещаш се,
може да направиш антитоксина и да си спечелим още време.
Аби...
Няма да напусна срещата ни докато не е официално свършила и...
Мисля, че върви добре.
Нали така?
Да, така е.
Какво имаше в червената кутия?
Казва се Марокански пещерен скорпион.
Малко гадно копеленце, нали? - Ухапа лицето му.
Да, не трябва да пускаш такъв, ако не носиш маска и ръкавици.
Записано за следващия път.
Надявам се, че не ти трябва живо.
Хубав ход.
Значи няма свидетели, че са били близо до ресторанта.
Но имаме нещо друго. - Какво е това?
Неща от черния пазар. - Дилъри от червения лист.
Калмар се обади, питайки защо не сме купили от него огнебрат.
Обвинявайки ни, че се отказваме от него като доставчик.
Огнебрат. Не сме купували скоро. - Някой го е направил, тази вечер,
жена. Купила шушулка от Реми. Поискала е отстъпка за Убежището.
Била здрава, сладка, не можел да й спаси живота.
Аби. - Какво, по дяволите, прави тя там?
Провери списъка. Арфни акари, Савойски пиявици
и виж това, Марокански пещерен скорпион.
Те са гадни. - Проверих в базата данни.
И всичките, без скорпиона, са съставки за антитоксин за...
Атака от Джесопед. - Правилно.
Без пряк контакт с Уил, ситуацията е лоша.
Мислиш, че е заразен?
Ако някой от тях е ранен, защо не дойдат тук?
Точно. Мисля, че Уил й е казал да вземе тези
неща, знаейки, че ще ни привлече вниманието.
Нуждае се от помощта ни.
Това е лудост. - Да, кажи го на нея.
Не, Аби, Аби, не, не. - Това е лудост.
Трябва му медицинско... - Прави се на сестра, сладкишче.
Но той... - Да не си глуха?
Не... - Аби.
Това ново нещо, сарказъм.
Опитах се да стигна до състрадателна й страна.
Но я караш да изглежда слаба.
Или е чела книгата как да си лошо момче. Перфектният микс
от насилие и лудост... - Не забравяй параноята.
Мисля, че има много неща, които не пасват.
Те са нападнати от упорито същество... - Джесопед.
Шефът им се разболява и викат теб?
Аз съм номер две в листа
с най-напреднали медицински сгради в света.
Добре, и браво за това, но имам предвид, Уил, хайде де,
не си точният човек за тази работа.
Признай си, играеш на сляпо спасявайки този и мисля, че тя знае.
Презираш ли ме?
Изведнъж стана експерт по екзотични отравяния.
Защо да не мога да бъда?
Добре. Просто мислих на глас.
Звучеше все едно кастрираш на глас.
Добре. - Не, виж,
признавам, че съм малко неуверен.
Има по-добри начини да спасиш шефа си от отвличането.
Съгласен. - Просто казвам.
Би ли ми подава това, моля? - Да, сър...
Номер две.
Оказа се, че Уил е много по-умен.
Проследихме всички съставки от списъка.
Всички са в Пети ярд и в тази зона.
Четири магазина. Две пресечки. - Топлинният и енергийният сензор
показват главна дейност в тази сграда.
На не по-малко от 3 преки от тук. - Дал ни е положението си.
Наистина. Умно момче. - Сюжетът се стеснява.
Казва се, че хора наречени Екипът Вендета,
са срещнали Джесопед тази вечер.
Екипът Вендета? - Чувал съм ги. Лоша компания.
Изглежда шефът им, Хорейшио Гибс,
бил уцелен от няколко токсични бодли при неуспешна среща.
Значи този Гибс го раняват, отличат Уил,
за да им направи антитоксин. - Грешният човек.
Говори ми. - Добрите новини са,
че имаме вероятно положение. Ще събера екип.
Добре, идва 23 часа.
Колко време, докато стане? - Преди половин час.
Мислих за теорията ти,
че характерът на Сиокс е само игра.
Може да си права. Езикът на тялото й е грешен.
Автоматичните й отговори не са агресивни. Тя е сама в себе си
или е стресирана.
Защото крие нещо.
Искаш потвърждение.
Здравейте, гангстери.
Точно под носовете ни. - Всичко или нищо.
Тези момчета държат Уил и Аби вътре.
Трябва тактическият екип да е готов. - Абсолютно.
Значи това е...
Да, общо взето. - И ще...
Доста сигурно.
Ако му го дадем, ще умрем. Ако не му го дадем...
Сме убийци? - И вероятно ще умрем.
Времето тече.
Добре.
Какво не е наред? - Всичко.
Стойте на позиция и чакайте команда. Ясно видими мишени.
Искаме да ги върнем цели.
Защо не си се приготвил. - Мисията е спряна.
Трябва да останете в готовност. - По чии заповеди?
На Хелън Магнус.
Знаем, че времето е фактор, но двамата с Хенри, ще се приберем чак утре.
Докторе, знаем мястото. Те са заложници. Какъв е проблемът?
Има милиони детайли относно Екипа Вендета,
които трябва да знаете. - Имам приятели в Интерпол,
които ми пратиха файла. Те са банда международни убийци.
Не намерих анормална дейност.
Да, но са важни, за Убежището в Пекин.
Защото? - Пекинците вярват,
че водачът им, Гибс, има връзки с вносители на анормални.
Всъщност нашите сведения показват, той ще се свърже с робски кораб,
по някое време тази вечер. - "Призрачният кораб"?
Шегуваш се.
Нерегистриран кораб носещ стотици анормални,
на черния пазар за роби.
Мислих, че това е мит. - Опитваме се да ги спрем от месеци.
Мислим, че Гибс знае къде и кога корабът ще дойде.
Ако щурмувате сега, може да изпуснем единствения си шанс
да намерим кораба. - Какво, просто чакаме ли?
Знам, че е нетърпимо, Кейт, но засега
ви моля да наблюдавате ситуацията и да се надяваме, че Уил
може да се справи сам. Видях списъка, който е дал на Аби.
Наистина има всичко, за да направи антитоксина.
Сега с късмет,
Уил ще държи Гибс жив достатъчно време, за да го последваме до кораба.
Съжалявам, но има твърде много невинни на риск.
Времето изтече. По-добре да имате нещо.
Това е готово, но няма да му го дам.
Да бе да. - Стигат ми лъжи!
Кой е този мъж? - Спри.
Той е в тежка техикардия,
която, ако знаеше нещо за Септераните,
щеше да знаеш, че е невъзможно. Има сърдечен пулс наполовина на човека.
Тялото му трябва да отказва от токсина.
Би ли искала да поговорим?!
Остани! Кода.
Да, добре.
Отвлякохте ни тук, насилихте ни,
много сте корави, но знаете ли какво мисля?
Мисля, че криеш нещо.
Седни.
Добре. Той не е Септериан.
Да, не е. - Тогава какво е?
Рядък хибрид. - И си го знаела през цялото време.
Разбира се. Планът беше да го убия, не да го спася.
Защо? За да получиш по-голям процент?
Гибс иска да работим с анормални роби.
Доставчикът, с който има среща тази вечер, идва на кораб от Азия.
Призрачен кораб.
Това е доставчикът ви.
Търсихме това нещо с месеци.
Не бих се занимавала с роби, хора или други.
Не заради това се включих в екипа. Опитах се да разубедя Гибс,
но каза, че парите са твърде много.
Защо не го предаде или дойде при нас?
Връзките им са на дълбоко. Ако изглеждаше, че искам да го сваля,
щях да съм мъртва. - Вместо това му донесе Джесопед,
за да го изкара от играта? - Не бях сметнала само
устойчивостта му към бодлите. Мислих, че ще го убие по-бързо.
И като това не проработи.
Съсипа единствената ми среща от месеци.
Трябваше ми някой, който може би може да го спаси.
Но би се провалил.
Ако се опиташ да го спасиш и той умре, може да се измъкнете.
Ако разберат, че си се опитала да го убиеш...
Разбираш ли? Гибс не може да посрещне кораба.
Нито тази вече, нито никога.
Антитоксинът би го убил, ако не го модифицирам.
На това се надявам...
Знаех си, че кучката криеше нещо.
Уил... - Пусни я!
Ще приключиш започнатото и то бързо.
Сега имаш двама пациенти.
На позиция сме. Имат един на вратата.
Двама на покрива.
Никой не влиза или излиза от сградата.
До колкото знаем, Аби и Уил са още вътре.
Боже. Колко е лошо? Лошо е, нали?
Не гледай, нали? Искам да дишаш.
Ще ти дам антитоксина. - Не, Уил, казах ти.
Мразя игли. - Тя не е важната, пич!
Той е. - Тя е човек.
Бодлите ще я убият по-бързо от него. Трябва й лечение сега!
Да беше помислил преди да ми дадеш скорпион, който да ме ухапе.
Накарай го да стане или ще я застрелям.
Ако искаш той да оживее, на нея нищо няма да й се случи!
Залавяй се за работа.
Добре...
Стой с мен, Аби.
Казах ти, Уил. Всичко е до възможността.
Затова доведоха и мен. - Да, знам.
Просто дишай, нали? - Хра...
Храната наистина ли беше толкова хубава, в "При Алфредо"?
Наистина исках да пробвам агнолотите. Чух, че са страхотни.
Да, да, така е. Ще ги харесаш.
Мислих да започнем с едно хубаво вино Санджовезе.
Може би салата Капресе. - А десерт?
Имат тази красива шоколадова торта.
Да си умреш за нея. - Вкусно.
Аби, дишай. - Съсредоточи се, геройче.
Той умре ли, тя следва... - Да, разбрах!
Какво, по дяволите, се случи? - Добре дошъл, човече.
Колко време бях… - Няколко часа.
Корабът? - Все още имаме време, ако си готов.
Натовари мъжете, тръгваме.
Ти си от Убежището, нали? - Да.
Ти направи всичко това? - Да.
Явно ти дължа живота си.
Ти копеле! - Предай поздрави на Хелън Магнус.
Кажи й, че корабът и всичко на него сега е мое.
Изглеждаше мила.
Аби... - Всичко е наред, Уил.
Опита. - Не. Възможност.
Казах ти.
Да.
И слушах. - Умно момче.
В случай, че някой от нас се отрови.
Не, не, не, не... - Уил, не мога... не можеш ли
да го направиш на хапче
или лосион, или нещо, моля те?
Просто стой мирно, нали?
Не почувствах нищо.
Иглата или целувката?
Имало е целувка?
Сигнализирай им.
Обади се на камионите. Корабът ще е тук само 20 минути
и имаме много гости да пренасяме.
Не мисля така. Свали го! Свали го, веднага!
Долу! - Свали го!
Радвам се, че си по-добре.
Дълга нощ?
Колко е часът? - Към обяд.
Как е часовата разлика?
Не исках да си лягам, докато... - Не, тя е добре.
Антитоксинът проработи като магия.
Кой да знае, че мога този номер?
По памет, без лаборатория.
И с насочен пистолет, не забравяй. - Невероятно добра работа, Уил.
Благодаря ти. И с Гибс и търговците на роби зад решетките,
това бихме нарекли победа.
Вярно. Обаче...
Ето, започна се. - Да използваш името ми,
за да си вземеш маса в любимия ми ресторант?
Невероятно ниско, Уил. Опитвам се да се оправя с Алфредо.
И все още дължа на Аби среща, така че... никога не съм ял там.
Храната наистина ли е толкова добра?
Да, толкова добра е.
Превод: Vasev4o Превод и редакция: boy_free (Cece)