Добре. О, панти.
Да.
Отверка.
Мхмм.
Гумена вендуза.
Тиксо.
О-о, сладко! Светещи лампички.
Мислех, че ще наблегнем на съществените неща.
Ехо? Съществени неща.
С малко работа и бараката ни
ще заприлича съвсем на дом.
Ами...тя вече е най-близкото нещо
до дом, което имам, след като избягах от нас на 18.
И къде е израснало това малко секси фей ?
В малко градче в Средния Запад...
ходейки на автоизложения и църковни сбирки.
О-о. Това може да ме накара да се самоубия.
Някога връщала ли си се там?
Някакси е трудно да растеш с мисълта,
че можеш да бъдеш избрана за кралица на бала
и да се окаже, че принадлежиш към
неостаряваща мистична раса, която се храни с хора.
Мразя да става така.
Какво правиш?
Огладнявам.
Добре, но какво ще кажеш да се споразумеем?
Не убиваме там, където пазаруваме, дадено?
Вярвай ми, приятел. Вече си късметлия.
Хайде. Покажи се, страхливецо.
О-о, това ли е най-доброто на което си способен?
О-о! О-о!
Добър опит.
О-о.
Не, не, не. Не и този път.
Пипнах те.
Животът е труден, когато не знаеш кой си.
Още по-труден е, когато не знаеш какво си.
Любовта ми е придружена със смъртоносна присъда.
Бях изгубена в продължение на години,
търсейки и криейки се. Единствено за да открия,
че принадлежа на свят, скрит от човеците.
Няма да крия повече.
Ще живея живота, който съм избрала.
Изгубено момиче: Сезон 01, епизод 02
www.addic7ed.com Your Source for Subs Adriano_CSI
Полека!
Божичко! Не всички тук сме мощни-секси амазонки.
А чия идея беше да вземем 75 килограмов бюфет?
Да не би някои да ти е казал, че ще живеем като диваци?
Защото не съм била аз. Просто вдигни.
Запълването на това помещение с мебели е едно.
Докато плащането е различно. Пак заповядай.
Сериозно ли? Надявала си се да имам някаква парична сила
за която дори и не подозирам?
Не струваше нищо. Един вид я взехме.
О, не. Не, не, ние не сме крадци.
Крадец е доста силна дума.
Приеми го като намаляване на неравенствата при разпределението на благата.
Добре, нека изясним едно нещо.
Ще сме живи, докато не ядосаме феите прекалено много.
Не трябва да правим нищо, което
би привлекло внимание към нас.
Ще се справиш ли?
Дефинирай справиш.
А-а!
Мамка му! По дяволите!
Съжалявам за дивана.
О-о! Добре, имаш точно две секунди
да ни кажеш кой по дяволите си ти
и какво правиш в дома ни.
Еха. Погледни се. Ти отговаряш всичко, което
слуховете, във общността на феите, казаха.
Грешен отговор.
О, я стига!
Стига! Не е ли достатъчно вече?
Гориш...!
Съжалявам за огъня.
Рефлекс.
Горките мебели, но това ме държи
все още жив от дълги години.
Така ли? Всяко хубаво нещо си има край, друже.
Виждате ли? Хората са винаги склонни към насилие.
А се чудят защо се крия.
Защо не ни кажеш какво искаш?
И след това можеш да се скриеш където си пожелаеш далеч от тук.
Повечето хора ми казват Уил. Аз съм Уил - неуловимия.
Сигурен ли си, че не си Час - буцата
или Боб - лоената топка?
Хей, боря се с килограмите. Какво да отговоря?
Тъкмо ни казваше защо си тук.
Сделката е следната, чуйте ? Аз съм горски фей...
Към светлите съм, информативно.
Живея в гората извън града.
И какво, припкаш и скачаш по цел ден?
Ей, няма нищо срамно в това.
И разбира се има човеци, които бродят из моята територия,
натрапват се, изсичат дърветата,
търсейки съкровището ми.
Уау!
Уау. Да не би току що да каза съкровище?
Ей, внимавайте. Всичко се върти около това.
Диаманти, рубини, изумруди...
Господине, седнете.
Седнете. Миризмата изобщо не ме притеснява.
Добре.
И така, прекарах нощите си в гората,
в търсене на скъпоценни камъни
Какво, да не би просто да си лежат наоколо?
Ако знаеш къде да търсиш.
Повечето хора, които са чували за това...
и претърсват...
мога да прогоня с няколко добре позиционирани вълшебни пламъци.
Но има един човек.
Той ме преследва от години.
Преди няколко вечери, той преодоля най-доброто,
което можех да направя за да му попреча и намери съкровището ми.
Когато се прибрах вкъщи го нямаше... Цялото.
И искаш да ти помогна да си го върнеш обратно.
Че защо не?
Ти си умна, способна и най-важното -
не си част от системата.
Добре. А защо би ми се доверил?
Защото...
имам нещо, което искаш.
Не съм голяма почитателка на загадките.
Най-напред, трябва да разбера нещо.
Отнася се за крака ти.
Извратеняк.
О, моля те. Ще пораснеш ли?
Когато чух за момичето,
което не знаят от къде се е появило,
си помислих, че може да си ти, но трябва да знам със сигурност.
Имаш ли белег по рождение на левия си крак,
точно над петата? - От къде знаеш за това?
Това е истинската история.
Случи се преди 28 години.
Бях в гората, разсъждаваки за собствения си бизнес
и внезапно се появи онази жена,
като изневиделица, от храстите. - И защо това би трябвало да ни интересува?
Защото вързопът, който тя носеше, беше бебе.
малко момиченце - фей, с родилен белег на лявото краче,
точно над петата.
Бум! Вече ви заинтригувах, нали?
Какво друго знаеш?
По-полека.
Ще ти кажа, след като ми погнеш.
Осъзнаваш ли, че вероятно ще бъде трудно да намеря
някой случаен мъж, който е бил в гората и е откраднал съкровището ти?
Той изпусна това.
Може би вътре има нещо, което ше ти помогне да го откриеш.
О-о. Хей.
Ще видя какво мога да направя.
Ъм...това което има предид е, че...
ще види какво може да направи срещу заплащане.
Можем да се споразумеем за фиксирана сума или процент
или пък нещо подобно, сещаш се? Извини ни.
Не се касае до парите.
Трябва да узная кои са родителите ми.
Наистина ли мислиш, че този палячо може да ти каже нещо?
Това е възможност която няма да изпусна.
Събота вечерта излязох с Катя, нали?
- Момичето за което съм ти разказвал. - Припомни ми. Човек или фей?
Момичето е изцяло фей.
След вечеря, отидохме в тях,
да пийнем по нещо, да послушаме музика,
- едното води до другото. - Учудващо как се случва това?
Да, докато се целуваме...
Тя прокарва ръце през косата ми,
разкопчава ризата, и ми гали гърдите. Престани.
Но внезапно няколко ръце се оказват в повече.
Да. Отварям очите си... Две от нея, човече.
Да.
Близначки?
Да, и двете убийствено красиви,
и двете мръсници.
Само и единствено, както ти го умееш, приятелю.
Пич...промъквал съм се в панталоните на много жени
през годините, но се кълна,
това беше най-впечатляващата нощ в живота ми, човече.
Играха си на сладоледен сандвич.
- А аз бях сладоледа. - Да, човече, това звучи впечатляващо.
Да, да, да. Защо ти казвам това...
Знам защо. Тя има сестра близначка, ясно?
Също толкова разцепваща и красива.
И така ти, аз, Катя и Карън...двойна среща.
На практика мисля, че това е четворна среща,
но нека сe свържа с теб по-късно.
Има нещо за което трябва да се погрижа.
А си мислех, че на мен ми дошло в повече.
Как влезе тук? ...Казах им, че съм ти гадже.
Оказа се, че никой няма нищо против това.
Обзалагам се.
Господа, ще ми извините ли за минутка, моля?
Благодаря.
Добре ли си? Да, добре съм.
Каза ми, че мога да те открия тук ако имам нужда от помощ.
Просто не си бях помислил, че ще се случи толкова скоро.
Разочарован ли да ме видиш?
Зависи. От какво се нуждаеш?
Изглеждаш гладна. Трябва ли да се тревожа?
Имаш предвид дали ще се поддам на порива си на убийца?
Не. Добре съм.
Но... Нуждая се да ми помогнеш
да открия на кого принадлежи това.
Как по дяволите вкара това нещо тук?
Клиентът ми се нуждае да намери някого, който е взел нещо от него.
Обеща да каже нещо за родителите ми, ако му помогна.
Това значи, че клиентът ти е фей.
Ами, има причина ти да си детектива, нали?
Бо...
Това не е добра идея.
Трябва да стоиш настрана от света на феите.
Просто си живей живота.
Но има един мъничък проблем.
Приключих с убиването на тези, които допусна до себе си.
Виж, ти си единственият от тях, с когото мога да разговарям.
Трябва да ми помогнеш.
Не, не трябва.
Добре.
Ще намеря помощ от другаде.
Но трябва да те предупредя, че може да стане бъркотия.
Имам предвид, че ще намеся полицаите-човеци,
нямам никакви проблеми да им кажа какво съм в действителност
или какви сте вие.
Моригън се оказа прав.
Ти си опасна.
Нямаше нужда от ласкателства.
Приятелю...
Можеш ли да намериш на кого е регистриран, заради мен?
Трябва да свърша нещо.
Сигурен ли си, че искаш да се въвличаме в това?
Не съм сигурен за нищо. Просто...направи го, нали?
А ти идваш с мен.
Къде отиваме?
Искаш да играеш в този свят,
тогава трябва да научиш правилата.
Ако фей обучението се състоеше в посещението на бар,
тогава трябваше вече да съм се изучила.
Това не е обикновен бар.
Всички са наши хора.
Твои хора, може би.
Това е място, където не трябва да крием истинската си същност.
Дейсън.
Трябва да се запознаеш с някого.
Трик, това е Бо.
Бо, това е Трик. Той е един от старшите
и собственик на това място.
Не местните които преминават
трябва да се регистрират тук.
Вие, хора, имате повече правила от старата ми гимназия.
Дал също така е мястото, където
всички фей могат да намерят убежище от преследване.
Това е неутрална земя за светлите и тъмните фей.
Видът, който хората предизвикват според мен е крайно неутрален.
Политиката на останалите нерегистрирани е сложна.
Аз не съм много политически настроена.
Това не е нещо, което можеш да решиш самостоятелно.
Добре, виж. Имам нужда от някого, който да бъде прям с мен.
Тук съм като малко дете. Има неща, които трябва да науча.
Добре. Ела с мен.
Хубава декорация.
Ранния Толкин?
От къде мислиш, че я е взел?
Добре.
Бо...
Имената на майка ти и баща ти.
Сам и Мери Денис.
Ъм...
Имам предвид истинските ти родители.
Ти ми кажи.
Е поне знаем, че и двамата са фей.
Откъде го знаеш?
Тези на чиито само един родител е фей, нямат способности,
а ти със сигурност имаш такива.
Ами...
Предполагам, че ще останеш обвита в загадка.
Подпиши се тогава.
Какво ще кажеш да ми помогнеш?
Какво знаеш за нас?
Че има два вида фей, тъмни и светли,
които не се харесват по между си особено,
и, ъ-ъ...
Всичко е някакси странно.
Предполагам, че е странно за очите на наблюдател.
Проблемът между светлите и тъмните фей
е малко по-сложен от това, че просто не се харесват.
Бяхме на ръба на война повече от хилядолетие.
Това поддържа омразата.
Война между нашите хора,
би означавала край както на човешката, така и на нашата раса.
Ако твоите хора за толкова силни,
как оставате незабелязани?
По-удобно за нас е да си останем просто мит.
Но е трудно,
особено когато някой продължава да задава прекалено много въпроси.
Имаш предвид мен.
Виж, поради някаква причина истинските ми родители са ме зарязали,
и... Трябва да разбера защо.
Може би са го сторили за да те предпазят.
Да оставиш детето си да расте,
мислейки, че родителите му са серийни убийци,
без да знае как и защо?
-Какъв ужасен начин да го защитиш е това? - Замисляла ли си се някога,
че може би нещото от което те защитават
е дори по- лошо?
Обадиха ми се от офиса докато беше отзад.
Оръжието е регистрирано на мъж, на име Майкъл Конъл.
Живее в северния край на града в парк за каравани.
- Какво смяташ да правиш? - Да го посетя.
И да се опитам да разбера, дали притежанието на клиента ми не е в него.
Надявам се да го оставиш цял.
Ако ли не, то поне ще съм сигурна, че ще си отиде с усмивка на лице.
Шегувам се.
Бо, внимавай на кого се доверяваш.
Все още има много неща за които не знаеш,
и някой хора ще го използват срещу теб
Благодаря.
Ще предизвика убийството си, ако продължава в същия дух.
Трябва да намеря начин да я държа под контрол.
Ако е тази за която я мисля,
контролирането й не би било по силите на никой от нас.
Ако този човек се къпе в цяло състояние скъпоценни камъни,
поне се надявам, че планира да обнови този хамбар.
Сигурна съм, че ще оцени съвета.
По дяволите!
О-о!
О-о.
Ужасен звънец.
Припомни ми още веднъж защо поемането на този случай, е по-добро нещо от кражбите.
"Приказните хора и вие",
"Мистериозните фолклорни същества",
"Енциклопедия на легендите".
Това не е просто четиво. Проучване е.
Уил е бил прав. Конъл го е преследвал.
Хммм.
"Г. В. Томпсън ООД.
Ние купуваме и продаваме скъпоценности на едро и дребно".
Ако току що съм се сдобил с изобилие от скъпоценни камъни,
това е човекът, когото бих искала да посетя.
Да, човек, когото и ние, в момента, бихме искали да посетим.
Здравейте, момичета.
Отивате ли някъде?
Всъщност, леко бързаме.
О-у, леко бързате.
Скъпа, добре е да имаш адски добра причина,
за това какво по дяволите правиш в къщата на съседа ми.
Ние сме приятели на Конъл.
Приятели?
Да, ние, дойдохме да го посетим, сигурно е забравил.
Представи си,
малко сладко нещо като теб, да обира дома на човек.
Сигурна съм, че можем да се споразумеем
без да замесваме полицията.
Хей, хей, хей. Не, не мърдай.
Хей, хей, хей. Просто ме остави да обясня.
И всичко ще придобие смисъл.
Обещавам.
- Бо. - Просто закусчица
Която никога не съм имала...
Бо, достатъчно.
Бо, спри. Убиваш я!
Бо, престани!
Бо, спри. Това съм аз.
Съжалявам.
Благодаря ти, че ме спря.
Да, може би следващия път ще го направя от дистанция.
Добре ли е?
Да.
Благодарение на теб.
О, Господи. Напълно е зараснала.
Страничен ефект на храната.
Това е адския здравен план.
Да, вярвай ми, не би могла да си позволиш осигуровките.
Какво ще правим?
-Ще кажеш на Уил, че неговият човек е избягал ли? -Ти му кажи. Ще те оставя у дома.
Дръж го там и се увери, че няма да опожари всичко.
-Къде отиваш? -Да купувам бижута.
Мога ли да ви помогна с нещо?
Скоро имам годишнина,
и съпругът ми каза, че единствено небето е лимитът,
така че, си мислех, защо да не избера бижу?
Разбира се. И ако ще са бижута,
предпочитам да купя необработени камъни, а след това да избера опциите.
Някой ми каза, че имате
-чудесна селекция от такива камъни в момента. -Не сключвам сделки за необработени камъни.
Ако го няма изложено на витрините, не е в наличност.
Бихте ли ме извинили... По дяволите.
Слушай, не ме бива много в прикритията, ясно?
Така че нека минем направо.
Купил си доста нешлифовани скъпоценни камъни
от мъж на име Майкъл Конъл.
Той ги е взел от мъж, когото познавам и затова трябва да го намеря.
-Не познавам никакъв Конъл. -Няма да излезе нищо добро от това.
-А-а! -Коя ръка да счупя първо?
-Какво? -Коя ръка?
Имаш само две, а аз нямам цял ден на разположение.
Не! Къде е?
Просто е. Ти ми казваш и аз си тръгвам.
Лейквю Мотел.
Срещнахме се в Леквю Мотел, стая номер 205.
Можах да си позволя само някои от тях.
Казах му, че ще с върна по-късно тази седмица за оше.
А-а.
Може би няма да осъществиш тази среща.
Между другото,
за тази изумрудена висулка си струва да умреш.
Пич, би ли престанал?!
Казах ти, не мога да помогна.
Може би ако спреш да ме зяпаш. Малко е трудно.
Притежаваш прекалено голямо имущество за фея.
О-о.
Няма нищо предвид с това.
Дебел съм. Знам го.
Какво?
Когато съм самотен и депресиран - ям.
Няма ли хора, които биха могли да ти помогнат?
Нещо като Фей следящи за наднормено тегло или от сорта?
Не бих казал, че отивам на сбирките.
Да, предполагам.
Ей.
Аз съм. Взех адреса.
Мисля, че Конъл е в Лейквю Мотел.
Чакай ме там. Трябва ли да взема с мен нашия смрадлив малък приятел?
Нека първо разберем дали Конъл е там. Добре, чудесно.
Наистина не искам да опърлям тапицерията на колата.
Тази сукуба си е направила някакъв вид парти.
Някой да е задавал въпроси?
Разказах сладки приказки
на всеки, който прояви интерес.
Човече, от колко тела ще трябва да се отърваваме,
-заради тази мацка? -Може би е нямала избор.
Може би е извън контрол.
Какво по дяволите е правила тук?
Не знам, но това което искам да разбера е
защо някой би монтирал оръжие на входната си врата.
Свидетели на Йехова.
Просто казвам.
Може би ако се доберем до малката мис убйца...
и двамата ще разберем.
Добре. Намери я.
Още е там.
Супер. Да нахлуем и да ступаме
-задника на този фей-обирвач. Ти стой тук и наблюдавай входната врата.
А аз ще се опитам да не вдигам много шум.
Бо, нали няма да...
сещаш се? Не се тревожи.
Жената от паркинга с каравани ще ме издържи известно време.
Почистване.
Влез.
Ще се постарая да приключа бързо.
Не се притеснявай. Не бързам за никъде.
Чакам някого.
Така ли? Изненадана съм, че някой кара
красив мъж като теб да чака.
Знаеш ли?
Мисля, че ти си тази, която чакам.
Уоу.
Какъвто и вид среща да очакваш...
в момента грешиш.
Чистачката беше тук преди половин час.
-Знаех, че ще прати някого за мен. Къде е? -Къде е кой?
Мъжът от гората.
Баща ми.
Добре, в това няма никаква логика.
-Уил не може да ти е баща. -Защо? Защото не съм фей ли?
Защото не съм специален?
Не. Имам предвид, да.
Ти си нормален.
Но ти не.
Не би повярвала на някого, който не е от тях.
Ти си фей.
Предполагам.
Отне ми години да науча за всички тези неща.
Както виждаш, само баща ми е фей, затова не съм наследил нищо.
Дори никога не съм го познавал.
Добре, почакай. Ти...трябва да върнеш малко назад.
- Пропускам нещо. - Харесваш ли романтични приказки?
Ето една, която майка ми ми разказваше хиляди пъти като малък.
Майка ми е работела в проучвателната станция в онази гора.
Една вечер гледала през прозореца,
и тя... видяла някакви зелени светлини.
Опитала се да ги проследи.
Преди да усети се загубила.
Следващото нещо което помни е, че пред нея стоял мъж.
Нека позная. Леко странен мъж,
със сериозна нужда от подмяна на гардероба?
Изглеждал дружелюбен. Дал и храна и вино.
Казал й, че може да й помогне да излезе от гората.
Била романтична вечер...пълнолуние и т.н.
Боя се, че знам на къде клони.
Когато напуснала гората в онази вечер, била бременна с мен.
Виж, ако имаш проблеми с баща си,
- съществуват други начини да ги разрешите. - Какво, мислиш си, че не съм опитвал?
Майка ми прекара години от живота си в опити да го открие и да му каже,
но всичко, което правеше той, беше да я разсейва с онези глупави огньове.
Накрая се разболя, просто препъвайки се в мрака.
Умря, а всички я мислеха за луда.
Мислиш, че всичко се върти около съкровището.
Не ми пука за него.
Исках само да видя баща си. Исках просто да ме познава.
Да го ограбиш е дяволски добро представяне.
Слушай, ти го познаваш, нали? Нае те за да му върнеш нещата?
Държа бижутата в сейф в "Fortress Self Storage" номер 15
Ако го доведеш да се срещнем, можеш да ги вземеш обратно.
О-о...дявол го взел.
Ще седиш мирно, а аз ще ти се обадя, когато говоря с него. Дадено?
- Твой приятел? - Проследил те е.
Излизай. Ще се оправя сама.
О-о!
Бо, пособие за чистене на 10 часа!
О-о! Сякаш има очи на тила си.
Минус тила!
Това е някаква нова степен на откаченост.
Сигурна ли си, че работата си заслужава?
Започвам да се чудя.
Ей.
Бо, това не е място, където можеш да водиш човеци.
Където съм аз, там е и тя.
Предявяваш права над нея? Да.
Момичето е с нея.
Навярно разбираш,
че тя е твоя отговорност от тук нататък.
Опитвай се да не крадеш повече, нали?
Направих това, за което ме поли.
Имаме малък проблем.
Ние?
Имам тяло в багажника на колата си.
И в торба на задната седалка.
Жената от паркинга с каравани не беше ли достатъчна за едни ден?
Забелязали сте? Да.
Знам, че не ти се обадих заради това,
но това е различно.
- Намерих мъжа, който открадна бижутата на моя човек. - И изведнъж се оше един мъж
- който се опитваше да убие другия мъж... - Добре, добре, изгуби ме още на втория мъж.
Бо, не можеш да продължаваш да го правиш, ясно?
Кълна се, че не така планирах деня си.
Просто ми го покажи.
Първи проблем...Няма глава.
Ъ-ъ, беше си така от самото начало.
Да, втори проблем... това е Дулахан.
Добре. Логичен въпрос...
Какво по дяволите е Дулахан?
Ами, можем да кажем, че те са наемниците в света на феите.
Повече от хилядолетие,
- притежават способността да премахват главите си. - Като Конника без глава.
Използват го за да всяват страх у жертвите си.
Като жертва, мога да гарантирам, че има ефект.
Принципно са непобедими, Бо.
Предполагам, че някой е забравил да предупреди този тип.
Или може би не е слушал.
Схващаш ли? Няма глава.
Добре.
Трябва да говоря с теб.
До сега имаше късмет,
но живееш в свят, за който не знаеш нищо.
Уча се адски бързо. Добре ли си?
Трябва да намеря доктора на светлите фей, Лорън.
Тя каза, че може да ми помогне
- да овладея смъртоносното си либидо. - Искаш прекалено много.
Не е прекалено много.
Съществуват и други начини да се справиш с този проблем.
Не се обиждай, но не искам да дължа нищо на твоя отбор
и търся по-дълготрайно решение,
така че... може ли да ми дадеш номера й?
Не казвай на никого, че аз съм ти го дал.
Погледни какво намерих в джоба на господин нямам-глава.
Изглежда, че не сме единствените по петите на скъпоценностите.
И едното и другото представляват заплащане за убийството на Конъл.
Изглежда че приятелят ти Уил ще трябва да дава обяснения.
Да се уверим, че ще го направи, преди да са започнали да се трупат още тела.
Уил!
О, хей. Здравейте! Тъкмо се чудех къде сте.
Да, мърдай.
О-о, това беше сръчно.
Значи просто дръпащ спусъка и пуфф, изчезва?
- Наистина трябва да си взема едно такова. - Не.
- О-о. - Това което трябва да направиш е да започнеш да казваш истината.
Изпратил си безглав наемник за Конъл.
Какво, имаш предвид Духалан?
О-о, няма начин. Мразя ги. Те са зловещи.
Удивително. В момента ги нарече зловещи, само защото ние мислим така.
Да, но успяхте да се измъкнете, нали? Имам предвид, че сте тук.
Какво се случи? Хванахте ли въпросния Конъл?
Едва успях да му помогна да се отърве цял.
Може би се е получило недоразумение.
Прекарах доста време сам,
със себе си. И може би не съм бил ясен,
но казах, че искам да го заловите, нали?
Конъл е твой син.
Мой какво?
Твой син.
Хмм.
Това...това...е достатъчно.
Искам да кажа това е не...невъзможно.
Аз...аз...баща?
Преди около 30 години една жена се е изгубила в гората.
Дал си и храна и вино...
И след това, сещаш се...
чук-чук...
Жена? О-о.
Ъм...Ела. Не. Ели!
Да, точно така. О-о.
Беше красива, дори и за човек.
Ъх, ние....
О, по дяволите.
Аз съм баща.
Какво прави той?
При...прилича ли на мен? О, висок е, нали?
Това е върхът.
Не, какво говоря? Това е ужасно!
Той е човек. Не бива да знае за мен.
Малко е късничко за това.
Това е единствената причина, поради която е откраднал скъпоценните ти камъни.
Просто иска да се запознае с теб.
О-о.
О. И аз искам да се запозная с него.
Мога да му купя нещо.
Какво...какво мислите?
Плюшено мече?
Пожарна кола?
Проста ела с нас и го виж.
Това е единственото което той иска.
Имам малко работа и след това ще оправим нещата с Конъл.
Просто ме изчакайте тук, докато не ви се обадя?
Мхмм.
Хей.
Не всеки ден ставаш баща, нали?
От кога стоиш там?
Неотдавна. Мм.
Обичам да гледам как работят професионалистите.
Ами, това е просто едно скучно проучване.
Да, но едни от тези скучни проучвания
могат да ме спрат да убивам.
Ти...ти каза, че може си способна
да направиш нещо, относно глада ми.
- Офертата важи ли още? - Не разбираш политиката на този свят.
Сигурно е опасно дори и да разговарям с теб.
Последното нещо което искам да направя е да ти навлека проблеми,
- но се нуждая от това. - Трябва ли да съм обезпокоена в момента?
Имам желания, които не са способни да убият някого.
На кого другиго се е налагало да казва такива неща?
Ако не би го направила заради мен,
тогава го направи заради следващия човек с когото ще се нахраня.
Съществува нещо, което развих за лечението на инкубус.
И ако съм права, то може да намали чувството ти за глад,
но няма да ти позволява да заздравяваш.
Да видим дали ще можем да те възбудим отново.
Дори да те направим палава.
Свали си якето.
Ако се научиш да контролираш способностите си,
може би всъщност ще ти хареса са бъдеш фей.
Може би.
Трябва да обмислиш присъединението си към светлите фей.
Тогава няма да се налага да крия, че ти помагам.
Първо ще трябва да се отпуснат малко
и да започнат да играят по моите правила.
Наистина,
благодаря ти.
Мхмм.
Конъл.
Конъл, тук ли си?
Не знаех дали ще дойдеш. Говори ли с баща ми?
Да. Той иска да те види също толкова много, колкото и ти.
Не мога да повярвам.
След всичкото това време, наистина ще се срещна с него.
Направи го. Обади му се.
Кензи, тук е.
Да, готов е да се срещнат.
Добре, след минути пред "Fortress Self Storage".
Камъните са все още в теб, нали?
Какво е това?
Съжалявам. Няма да бъда задоволен единствено от семейна сбирка.
Светът трябва да узнае какво стори той. Майка ми не беше луда.
Не искаш да направиш това, Конъл. Феите няма да ти позволят.
Няма да имат избор.
Ако ме убият, след като съм ги разобличил,
нещата ще станат по-зле.
Това е единственото нещо, което съм желал още от дете.
Подай ми телефона си.
Бърза си, но не чак толкова. Хайде.
Конъл! Конъл, пусни ме.
Няма смисъл.
Не можеш да разбереш какво е усещането
да бъдеш изоставен от баща си, без да го познаваш,
знаейки че пукната пара не дава за теб.
Знам как е. Моите фей родители са ме изоставили.
Отгледа ме семейство Фостър,
дори не знаех, че съществуват,
не и докато не се прояви дарбата ми.
Поне ти имаш нещичко.
Специална си. Същата, като тях си.
Първо поговори с него. Чуй какво има да каже.
Последните 20 години играхме по неговия начин.
Сега ще играем по моя.
Бо?
Кензи! Махай се от тук. Това е капан.
Тръгвай. Задръжте.
Знам номерата ти, старче. Никъде няма да ходиш.
Мислех си, че това трябва да е среща.
Какво, мислеше си, че просто можеш да станеш част от живота ми,
все едно нищо не се е случило?
Целият свят ще узнае, че си реален.
- Ще узнаят какво стори на майка ми. - Не можеш да го направиш.
- Оръжието е в него. Може да прави каквото си поиска. - Майка ти не го разбра.
Един от нас не може да бъде с един от вас завинаги.
Ти дори не ни предостави възможност.
Всичко което исках беше да те видя.
Просто исках да те познавам.
Всичко което съм сторил е било за нейно добро
Тя искаше да познава собственото си дете
и също така да им каже с кого е била.
Да им каже за мен.
Не бих допуснал това.
Не си ли си мислил за нея изобщо?
Мислил съм.
Но времето тече различно за моя вид.
От тук нататък нещата ще се движат доста бързо.
Инат си.
Наследил си доста от характера на стареца си.
Ти си го направил.
Не знаех, че ми е син.
Кензи, тук вътре съм!
- Кажи му да спре! - Не мога. Веднъж приемат ли някаква работя,
я вършат докрай.
Ъ-ъ! Ъ-ъ!
Хей, плосковърхия!
И двамата можем да успокоим мислите си, добре?
Лошо сравнение. Имам предвид, никой не бива да си губи главата?
А-а!
О-о.
А-а.
- И сега какво? - Дължа ви история.
По добре побързай, Уили.
Жената, която видях да бяга с бебето в онази вечер.
Беше фей акушерка. Беше изплашена.
Но защо не съм била с истинските си родители? Да не са били мъртви?
Не знам.
Акушерката не беше от приказливите.
Но това което каза е, че се бои.
Каза, че някой се опитва да те нарани.
Кой?
Това е всичко, което каза. Хей.
Сега знаеш повече, от колкото преди, нали?
Не знам каква е историята свързана с родителите ти, Бо,
но може би искат да те видят.
Намери ги. Дай им възможност.
Господи, мразя когато прави така.
Отидоха си. Страхотно, и взеха плячката със себе си.
Бо? Бо, нуждаеш ли се от лекар?
Не.
Намери ми Дайсън.
Бо, обмислила ли си го?
Не, но това е единствения начин да оздравея.
Сигурен ли си, че имаш достатъчно медицински опит?
Знам от какво имаш нужда.
Ще продължаваш ли да го правиш?
Ммм. Ако не искаш да ми помогнеш ще намеря някой друг.
Сигурен ли си, че можеш да се справиш?
Не мога те убия?
Ще си опитам късмета.