Синхрон, корекции & превод - siamond1976 - SUBSUNACS.NET-
- 01-ви септември, 1939.
Германия напада Полша.
Адолф Хитлер игнорира Великобритания и Франция, които бяха обещали да се борят з
Неделя, 3-ти септември, британският премиер Невил Чембърлейн говори по радиото:
- Тази сутрин британския посланик в Берлин
връчи на германското правителство последна нота
изявяваща, че ако не чуем от тях до 11:00
готовността им веднага да изтеглят своите войски от Полша,
това ще означава състояние на война между нас.
Трябва да кажа, че засега няма получено такова обещание
и следователно нашата страна е във война с Германия.
- СВЕТЪТ ВЪВ ВОЙНА -
02. ДАЛЕЧНА ВОЙНА
Септември, 1939 - Май, 1940
Продуцент & Режисьор ДЕЙВИД ЕЛСТАЙН
Сценарий ЛОРЪНС ТОМПСЪН
Разказва ЛОРЪНС ОЛИВИЕ
- Данциг/Гданск, взет от Германия след Първата световна война,
приветства своите освободители.
За много добри германци връщането на града символизира края
на унизителния Версайския договор.
Хитлер бърза напред да поздрави победоносните си войски.
Той казва, че са били спасени хората му от полското варварство.
Германците нападат Полша от запад и север.
За две седмици полската армия почти е престанала да съществува.
Варшава е едно от малкото места, които са издържали.
Руснаците, по силата на споразумението си с Германия,
изземват части на Полша, които твърдят, че са техни по право.
Двамата завоеватели се срещат в Брест-Литовск.
Тук е била сцената на Руската капитулация пред Германия през 1918.
Официалният немски поздравяващ на руски
казва, че германските войници винаги са уважавали руските.
Сблъсъкът между нацисти и комунисти за момента е удобно забравен.
Последната бомбардировка над Варшава започва на 23-ти септември.
(Полският национален химн)
В продължение на почти три седмици Радио Варшава
предизвикателно пуска полския национален химн.
На 27-ми септември химнът спира.
Варшава била смляна на чакъл.
Командирът на столицата се предава.
Полша, погълната от Германия и Русия,
потъва в нова тъмна ера.
Започват арести, депортации, екзекуции.
Великобритания влиза във войната с фалшива тревога.
03-ти септември.
- Спомням си, когато избухна войната.
Ние бяхме в кабинета
в момента, в който ултиматумът изтече.
- Лорд Бътлър бил младши министър.
Бътлър: - Бяхме още в началото на поздравите към премиера
за неговото излъчване, когато чухме ужасен писък,
което, разбира се, бе първата сирена за въздушно нападение.
Чембърлейн я прие много сериозно
и съпругата му се появи с огромна кошница, пълна с неща за през нощта
и термоси, и четиво, и така нататък.
И така всички ние отидохме и се настанихме.
Аз пристигнах след известно забавяне в Министерството на външните работи.
Целият параден плац на конната гвардия беше празен
и от никъде не се появяваше никой.
Когато попаднах там, нямаше мебели, така че трябваше да седна на пода.
А надзирателят на укритието каза, че няма да има и газ.
Но във всяка война, разбира се, е нямало наистина за известно време
доста неща, освен газ.
- Така, няма и война него ден и в продължение на много месеци.
Хората се успокояват и наслаждават на неочакваната отсрочка.
Беше перфектно време за късна почивка - или нахлуване в Полша.
Запази спокойствие охлади се
Не мисли за Хитлер Вземи си почивка
Хората се подготвят за по-свирепа война.
Болниците са изчистени, за да поемат жертвите на въздушните нападения.
Експертите прогнозират над един милион души ранени за два месеца.
Децата и техните майки са евакуирани от градовете - 1.5 милиона от тях.
За някои, кошмар. За други - приключение.
- Ние се събрахме в една детска площадка почти като тази.
Децата и родителите бяха там.
Децата носеха противогази през рамо с етикети, вързани за тях.
- Жените трябваше да решат, дали да задържат децата при себе си
или да им позволят да мигрират.
Днес някой би помислил, че това беше лесно решение.
Защо да не задържиш децата си при теб, най-естественото нещо да направиш?
Но срещу това беше ужасната мисъл,
че щеше да има газ,
ужасни бомбардировки и смърт
и че децата ще бъдат осакатени.
- Всеки плачеше - родителите и децата -
и когато ние се отдалечихме по- нататък, хората избухнаха в сълзи.
Майка ми бе по-недоволна от болката при раздялата с нас,
а не от самата война.
Сестра ми плачеше. Аз лично не.
Бях доста развълнуван от перспективата да напусна тази част на Лондон.
Смятахме, че ще пътуваме до другия край на света,
но в действителност стигнахме до Денъм, само на 30 километра от Лондон.
Обещах на майка да не се разделяме със сестра ми
и така отидохме в една селска зала с всички други деца,
и тъй като ние не щяхме да се разделяме, бяхме последните, които намериха квартир
Все едно ни продаваха на търг в момента.
Най-накрая открихме една къща, където да ни отведат и беше фантастично.
Това бе един нов свят, който отвори врати за нас.
Искам да кажа, че имахме четки за зъби и чаршафи на леглото и топла вода.
Представете си, топла вода! Ние просто не можехме да се съвземем.
А и не знаехме, за какво са пухените завивки.
Сутринта отидохме да берем къпини.
Тогава чухме сирените, затова се втурнахме обратно към нашата квартира.
Жената там ни успокои и каза да не се тревожим, а да сядаме на обяд.
Беше първата пълна с хора маса, която бях виждал през живота си.
А войната бе обявена, мисля, точно по време за обяда.
Тя каза да не се безпокоим и ни подаде соса от хрян.
Но аз си мисля, че редица деца пострадаха наистина жестоко,
бидейки далеч от семействата си.
Те страдаха от чувство на отхвърляне.
Те излагаха своите сетива на отхвърляне и мъка и страдание,
много често имаха странни проблеми с поведението,
нощно напикаване, липса на апетит.
31 пристигнаха, с две млади сестри, мисля.
Бяха доста мръсни и две от тях имаха обриви.
Аз имах малки деца по това време.
И ги сложих в една голяма стая.
Нямаш представа... аз нямах представа, че съществуват такива неща в Англия.
Всички се бяха самонастанили навсякъде по килима
и мястото беше пълна бъркотия.
- Нямаше героични изблици на доброволци за войската.
Чакаха ред да ги извикат
за машината за изработка на наденица за военните.
Беше по-скоро спокойно.
Но се втурнаха да се женят.
През август и септември бе най-големият брой сватби, регистрирани някога.
Бялото бе единственото облекло.
Също с бяло, ако спрат тока, за да сте сигурни, че шофьорите могат да ви виждат в т?
В началото спирането на тока беше малко на шега.
Пътните произшествия обаче нараснаха и спирането на тока вече не бе смешно.
Нямаше въздушни нападения,
но хиляди души биваха убити или ранени при аварии и спиране на тока.
Също и депресиращо. Без него почти можеше да забравиш, че има война.
Всяка нощ, всеки дом трябваше да бъде затъмнен.
Пазачът на бомбоубежището надничаше за пролука със светлина,
ставайки по-мразен и от Хитлер.
Правителството затвори кина и забавления
още в началото на войната.
Две седмици по-късно беше позволено да се отворят отново.
Безработните скачат с 157 000
Въпреки цялата война, имаше почти милион и половина безработни.
Сър Джон Саймън, министърът на финансите,
вкара извънреден бюджет.
До три часа време
всички бюджетни тайни ще бъдат разкрити.
Уверен съм, че каквито и да са тежестите,
които трябва да бъдат понесени от британския данъкоплатец,
моите сънародници ще ги понесат
със същите решителност и смелост,
показвана от нашите бойци,
когато изпълняват своите мрачни задачи на бойното поле.
Бюджетът на затъмнението. Данък общ доход скача до 7,6.
ДДС 60%.
Поглеждайки назад, достатъчно мек,
но един консерватор, Чипс Чанън,
счита, че разрушава устоите на капитализма.
Друг, от торите - Лео Амери, иска по-безпощадна война. - Защо не бомбардираме Герма
Министърът на въздухоплаването Кингсли Ууд каза не.
- Германските заводи за боеприпаси са частна собственост
и германците ще предприемат ответни мерки.
- Началната фаза на войната
е един от най-необикновените периоди, през които съм живял,
защото е период на еуфория
от страна на народа на тази държава.
Дълго време имаше доста безработни,
докато германците произвеждаха оръжия с пълен размах,
особено завод Шкода в Чехословакия,
когото по това време бяха окупирали.
Сега през цялото време германците жужаха от дейност.
Ние не правехме абсолютно нищо.
Щяхме да отидем на война, за да защитим Полша.
В случая ние не бяхме направили нищо, за да помогнем на Полша.
Не бяхме си мръднали и пръста.
За първите три месеца на войната
най-голям брой жертви сме дали при спирането на тока.
Ограничавахме военните си усилия за хвърляне на листовки над германския народ,
казвайки му, че е лоша идея да тръгне на война
и че е жалко да го прави,
вместо да сключи примирие.
- Фиктивна война.
Когато един немски самолет се разбил в Шотландия през ноември,
дошли хора от десетки мили, за да го видят.
А летците от Луфтвафе били погребани с пълни военни почести.
Три британски дивизии отидоха чак до Франция в началото на войната.
Повече не последваха. "Близо 200 000 души," каза министърът на войната гордо.
Французите бяха мобилизирали шест милиона души.
И промърмориха, че британците не приемали войната сериозно.
Грейси Филдс: Пожелай ми късмет, като ми помахаш за довиждане
Чао, аз отивам си по пътя
Пожелай ми късмет, като ми помахаш за довиждане
С настроение, не със сълзи, направи го весело
Дай ми усмивка, може да я запазя през цялото време
в сърцето си, докато съм аз далеч,
докато се срещнем отново, ти и аз
Пожелай ми късмет, като ми помахаш за довиждане
- Във Франция се обучават като за войната, която приключи през 1918 година.
Репортерът от кинопрегледа се старае да звучи впечатляващо.
- Частите ни, вместо да бъдат хвърлени на фронтовата линия,
са способни да усъвършенстват подготовката си в условия, подобни на тези у дома.
Тренировката с щикове и противогази е нашият отговор на откритата нацистка проп
която идва да покаже, че Германия се готви да използва отровен газ.
Пехотните батальони се обучават с техните оръжия,
в очакване на момента да ги използват в реалната война.
Минохвъргаческият взвод влиза в действие
с бързина, придобита от постоянната практика.
Стоманените каски приемат модерен външен вид с камуфлирането им.
- Френските и британските генерали
са подготвени за дейно участие в битката, ако дойде.
Британците са се окопали по белгийската граница.
През декември беше решено, че когато борбата започне
те ще напуснат своите укрепления в настъпление към Белгия.
Всичко помага да се задържат мислите им далеч от войната.
("Линията Мажино" - Джордж Формби):
Сега, представете си ме в линията Мажино
Седейки на мина в линията Мажино
Сега тя стана отново приятна
Животът в армията е наред
Френските момичета се суетят около мен
Аз не съм французин, както можете да видите,
Но знам какво означава, когато казват "Уи, уи!"
Надолу по линията Мажино
Сега, представете си ме на линията Мажино
Седейки на мина в линията Мажино
Сега тя стана отново приятна
Животът в армията е наред
През нощта самият аз спя пеейки
На старата тенекиена каска оставам верен
Налага се да я използвам сега за всичко
Надолу по линията Мажино
- "Уинстън се завърна" - говореше се във флота на 3 септември.
Чембърлейн с нежелание си припомня за най-непримиримия си политически опонент
с репутация на военен авантюрист.
Ала Чърчил бил популярен сред обществеността.
Той предупредил, че войната идва.
Сега, с изненадваща енергия за 64-годишен,
той се оказа един благоразположен лидер.
Кралските военновъздушни сили пускат листовки, армията копае окопи,
флотът на Чърчил обаче беше силната ръка на Великобритания.
А първият управляващ Адмиралтейството често бе в новините.
Ние сме в много по-различна позиция,
от каквато бяхме преди десет седмици.
Много по-силни сме, отколкото бяхме преди десет седмици.
Много по-добре подготвени
да издържим и на най-лошата злонамереност на Хитлер и неговите хуни,
отколкото бяхме в началото на септември.
- Новината, че германската флота
е потопила британски търговски кораб, му дава възможност да поеме офанзивата.
Чърчил концентрира голяма част от силата на флота да ги открие.
Една група патрулира край река Плата в Южна Америка.
Три крайцера - Ексетър, Аякс и Ахил.
На разсъмване на 13-ти декември те забелязват един по-голям немски кораб.
Това беше малкият боен кораб Адмирал Граф Шпее.
Макар по-слабо въоръжени, крайцерите влизат в сражение с него.
Битката на Ривър Плейт започва.
- В рамките на около пет минути алармата затръби,
Граф Шпее и Ексетър се обстрелваха един друг,
а Аякс и Ахил двата заедно стреляха по Граф Шпее,
съсредоточавайки стрелбата си.
Ексетър съвсем скоро бе ударен
и преждевременно получи повреда.
Предните му оръдия стреляха само на няколко градуса всеки,
затова бързо бяха извадени от строя.
Той продължи толкова дълго, колкото би могъл със задните оръдейни куполи,
корабът обаче бе силно повреден. Скоростта му намаля.
Петнадесет-сантиметровите оръдия не след дълго се обърнаха директно към Граф Шп
така че да затворят обсега още по-бързо,
а капитанът на Граф Шпее
спря да преследва Ексетър изцяло,
но всъщност много преди това започна да върви към Монтевидео.
Даже не виждахме някакви големи щети причинени от нас,
и наистина скоростта му изглеждаше неотслабваща,
а тежките оръдия все още работещи с редовна и с много добра точност.
- В Монтевидео Граф Шпее зарежда гориво
и сваля на брега екипажите на търговските кораби, които бе потопил.
Капитан Лангсдорф пита уругвайците за разрешение за пребиваване,
но му е отговорено, че трябва да напусне пристанището до 72 часа.
Така се погребва жив.
Вярвайки, че по-тежките британски кораби го чакат,
той се приготвя да извърши последните си поръчки от Берлин.
Уудхаус: - Веднага след като започна да вдига котва
ни информираха за това нашите хора на брега
и ние изпратихме своя самолет.
Своевременно получихме сигнал от него,
който беше много добре дошъл:
"Граф Шпее се е взривил."
- Два дни по-късно, Лангсдорф се застрелва.
Чърчил се възползва от победата, спечелена повече с блъф, а не чрез въоръжена сил
Два от крайцерите са върнати у дома.
Техните екипажи шестват през град Лондон до Гилдхол,
а първият лорд на Адмиралтейството се радва на тяхната слава.
Чърчил: - Брилянтната морска битка,
която вие изпълнихте,
онези, които са били убити,
ще заемат своето място в нашите военноморски анали,
а аз мога само да добавя, че в тъмна, студена зима
те ще топлят британските сърца.
- Хелзинки, 30 ноември 1939.
Финландия отказва да предаде бази и територии,
поискани й от съседна Русия.
Руснаците атакуват.
Солидната руска армия пресича границата,
очевидно настроена за лесна победа,
каквато германците са имали в Полша.
Но финландците, малко на брой, се съпротивляват.
Камуфлираните в бяло финландски войници са знаели, как да използват собствените
заобикаляйки руските флангове и отрязвайки техните доставки.
Руснаците предварително са принудени да спрат,
потвърждавайки убеждението на немците, че руската армия,
изчистена от Сталин от много свои редовни служители, не може да се бори.
Цели руски дивизии са били унищожени.
Тези, които не са били взети в плен, умират в снега -
за руснаците е унизителен, макар и временен, провал.
Във Великобритания също валеше сняг.
Цензурата се опита да го скрие, но хората не можеха да помогнат и да не отбележат.
Към изпитанията със спирането на тока е добавена и най-тежката зима в продължени
недостиг на въглища, пукащи се тръби и хранителни дажби.
Военновъздушните сили са заземени.
На войските било заповядано да държат влаковете в движение.
А флотът е с нова победа.
Намерилият убежище в норвежки фиорд
снабдяващ Граф Шпее кораб Айтмарк, е притиснат от британски разрушители.
Игнорирайки норвежкия неутралитет, те го вземат на абордаж
и след кратка борба освобождават 300 британски затворници.
За Хитлер завземането на Айтмарк е отстъпление.
Той забързва плановете си да нахлуе в Норвегия.
Триумф за Чърчил.
Той също наблюдаваше Норвегия.
Колегите на Чърчил обсъждаха в продължение на месеци
плана му за британски действия в Норвегия,
ала някои от тях, като външния министър лорд Халифакс,
бяха трудни за убеждаване.
Чърчил сега добавя и план за подпомагане на Финландия
като част от норвежката операция.
Той предлага да се спрат важните доставки на желязна руда за Германия,
която идва от Швеция до норвежкото пристанище Нарвик.
След това се транспортира до Германия през неутралните норвежки води.
Чърчил е искал да минира водите
и добавя примамливо, че ако Нарвик бъде превзет,
той може да се използва като база за подпомагане на Финландия срещу комунистиче?
Чърчил е знаел, че планът му означава отмъщение срещу Хитлер в Норвегия,
а помощта на Финландия може да значи война с Русия.
Чембърлейн е загрижен за невинните норвежки животи
и ефектът върху американското мнение.
В крайна сметка, той е убеден.
- Аз мисля, че дълбоко в себе си той все още се надяваше,
че навярно основният сблъсък на армии ще бъде избегнат.
Той смята, че Германия
е на ръба на оцеляването,
или ако не на ръба на оцеляването,
то така или иначе ще бъде доведена до ръба на глада от икономическата война.
Също така смята, че дълбоко в себе си
германският народ не подкрепя Хитлер,
че това е една клика и че ако ние направехме нашата пропаганда правилно,
там ще избухне бунт на генералите
или някой друг срещу Хитлер
и че хвърлянето на пропагандни листовки от командването на въздушния флот
вместо бомби е един добър начин за провеждане на война.
Всичко, за да се спре истинското голямо нашествие.
Ето защо мисля, че до известна степен кампаниите в Норвегия
бяха нещо приемливо за Чембърлейн,
защото държаха войната надалеч.
Той избягваше идеята за истински голям сблъсък,
повторение на Пашъндейл или Сома.
Имаше предвид войната да бъде локализирана и може би някакво чудо да се случи.
Навярно Хитлер да умре или да бъде убит
и цялото това нещо да приключи с минимални кръвопролития.
- Финландия днес,
сред нейните снегове и замръзнали езера,
се бори срещу войските на безскрупулния насилник,
точно както самите ние.
И се нуждае от нашите съчувствие и помощ.
- Британска помощ отиде за Финландия, но със закъснение.
Руснаците докараха цялата си мощ,
за да разбият финландските укрепления.
Него ден британците са принудени да кацнат в Норвегия,
защото Финландия се предаде.
Така Великобритания бе спасена от война с Русия и Германия по същото време.
Условията на примирието дадоха на Русия голяма част от онова, което искаше.
Стотици хиляди финландци трябваше да се евакуират от домовете си.
Френският премиер Даладие
беше заложил всичко върху подпомагането на Финландия.
Той бе заменен от Пол Рейно.
Рейно продължи да настоява за операцията на Чърчил,
за да спре желязната руда за германците.
На среща между Съюзниците в Лондон те решават да минират норвежките води.
Чърчил напредваше.
Британски и френски войски стояха готови за нахлуване в Норвегия.
Мините са положени на 8 април.
Няколко дни по-рано, без изобщо да мисли за Норвегия,
Чембърлейн обявява, че Хитлер е изпуснал самолета.
А генерал Айрънсайд допуска германците да извършат най-лошото.
Нашественическите войски на Хитлер отплуват на 6 април.
завладяват голяма част от норвежките летища.
Германският марш в Осло е воден от оркестър.
Норвегия няма постоянна армия, само полу-обучена милиция.
Норвежците са анти-милитаристи по традиция
и бяха гледали немските кинопрегледи за блицкрига в Полша,
затова не искаха Осло да тръгне по пътя на Варшава.
Имаше малко съпротивление.
Операцията на Съюзниците в Норвегия беше бъркотия от самото начало.
Войските бяха качени по корабите, свалени, качени отново, без жизненоважна екипи
Контингент от френски войници плава с британците, изцяло оборудван.
За разлика от британците, те са били обучени за зимни условия,
но не бяха взели каишки за ските си.
Дори целите на експедицията бяха объркани.
Трондхайм в централната част на Норвегия е трябвало да бъде завладян чрез прикл?
през Ондалснес и Намсос.
Така че някои сили са били отклонени на юг.
Докато мислите на Чърчил все още са фокусирани в Нарвик
и там се състоява първата битка.
Флотата бомбардира Нарвик,
а германските разрушители вече са повели битката.
Предимството обаче е загубено.
Командващият британската армия не извършва директна атака на града.
Британските сухоземни войски са в Намсос и Ондалснес.
Те нямали ски, нито актуални карти на Норвегия,
и никакви тежки оръдия.
Не биха могли да направят нищо, когато се сблъскат с добре оборудваните германци
Капитан Мартин Линдзи бил в британските сили в Намсос.
Линдзи: Нямаше никаква надежда за цялата тази операция,
защото тя бе изцяло импровизирана в кратък срок и с голяма бързина,
а войските не разполагаха с подкрепа от въздуха или артилерия.
Ала още по-важното бе, че всичко беше покрито със сняг
и единственият начин да се оперира бе със ски,
а ние не получихме ски.
Затова войските се ограничавахме до пътя.
Всеки път, когато германците се появяха върху хълмовете на фланга трябваше да от
- Британците не могат да спрат Луфтвафе
да бомбандира малките норвежки градове.
Немският контрол над норвежките летища беше ключът към битката.
Германците напреднали, пленявайки стотици британски затворници.
Някои от тях са били транспортирани в Берлин и дефилирали пред Хитлер.
Други били поставени пред камерите и снимани за германските кинопрегледи.
- Изглежда сте в добро настроение. Не намирате германците толкова лоши, колкото с
- О, не, определено не. - О, не.
- Аз бях заловен във Фаберг от германците.
От там дойдох в Лилехамер
и имахме вечеря,
състояща се от черен хляб, Горгонзола,
вино, което германците ни дават, цигари.
И топла храна всеки ден.
А и съм облечен доста прилично.
Надявам се войната скоро да свърши и ние всички да се върнем у дома.
- Повечето се прибират вкъщи безславно,
изоставяйки Ондалнес и Намсос още в пламъци.
Преследвани от Луфтвафе - норвежката кампания дава у дома урока,
че морската мощ без въздушни сили вече не може да спечели битки.
Това изиграва важна роля за падането на настоящето правителство,
защото машината на демокрацията започва да работи.
Докато войските дебаркирали,
ядосаният парламент се събира да дебатира бедствието.
Чувства се разделение между партиите.
Капитан Линдзи, от торите, става лидер на опозиционните Лейбъристи.
Линдзи: Май бях първият човек от тези войски, достигнал Лондон.
Отидох да видя г-н Атли на сутринта на първия ден от дебата
и му дадох меморандум
за ужасяващата импровизация и недостатъците в Норвегия,
защото бях убеден, че ще загубим войната, ако продължим по този начин,
който меморандум той даде на Хърбърт Морисън
да му помогне с представянето пред опозицията същия следобед.
- Дебатът за Норвегия беше единственият решаващ дебат, на който присъствах няког
по време на моите 34 години като член на Камарата на общините,
понеже беше единственото разногласие,
което определено доведе до падането на правителството.
- От почти година преди този дебат
имаше чувства на горчивина и мъка
в гърдите на хората,
които искаха Великобритания да отиде и да спечели войната срещу Хитлер.
Така че може да си представите, колко много бе ожесточен дебатът -
не само сред Лейбъристите в опозиция, но също така и сред консерваторите.
Те смятат, че цялото ръководство на войната не може да се съсредоточи в
един човек, върху когото вече се бяха нахвърлили още от Мюнхен
и който разбраха, че всъщност по природа не беше военен лидер.
- Постепенно температурата започна да се покачва
и Хърбърт Морисън от Лейбъристката партия
обяви, че те ще гласуват в края на дебата
срещу правителството...
Имаше една група за действие,
на която Клемънт Дейвис бе председател, Либерален лидер, а аз бях секретар.
Това беше комисия от всички партии,
ангажирана да настоява за по-решителни действия по време на войната
и една по-активна позиция
и по-енергично водене на войната.
Решихме да проведем заседание след обявеното от Морисън
и попитахме Лео Амери, дали ще го председателства.
Беше едно невероятно посетено заседание.
Много консерватори-депутати бяха там
и аз усетих, как нещо се случва.
Имаше твърде много членове на парламента,
които никога не са били досега членове на нашата група за действие
и излизаха по време на срещата.
Чувствата по време на заседанието бяха избухливи.
Тогава усетих, че голяма част от консерваторите
са не само неподготвени да се въздържат от разногласия,
но даже и да гласуват срещу правителството.
Излязох от тази среща с чувство за голямо напрежение.
В същото време Чърчил оказваше голяма защита на правителството
и това беше иронично, понеже дебатът бе за Норвегия,
а Норвегия бе поредица от бедствия, за които,
въпреки че не можем да го виним, защото те явно са били неизбежни,
той е пряко отговорен като първи лорд в Адмиралтейството.
А Амери направи най-страшната реч,
в която цитира думите на Кромуел:
"Били сте тук достатъчно дълго, за да направите някакво добро."
"В името на Бога, отивайте си."
И тогава Лойд Джордж слезе
и изнесе най-опустошителната реч, която някога съм чувал дори той да прави,
където заключи, казвайки на Чембърлейн:
"Вие поискахте от нацията жертви,
но има една жертва, която е по-необходима от всяка друга,
и това е жертвата на собствения Ви кабинет. "
Когато бе обявен резултатът
и консервативното мнозинство падна до около 80,
а това означаваше падане на правителството в дадените обстоятелства,
видях Чембърлейн, сякаш го виждам и сега, побелял.
Той бе помолил за приятелство
тези, които му бяха приятели
и не го получи, затова излезе от камарата като самотна фигура.
Изпитах огромно съжаление към него в този момент,
защото знаех, че той знае, че е загубил.
- Помня как Чембърлейн се върна в стаята си след това
и попита, дали може да продължи.
Но на следващия ден той наистина осъзна, че номерът му беше изтеглен.
На този ден за бичуване, опитах да му обясня,
че можеше да е и по-лошо и неща от този сорт,
но онези от нас, които бяха с него
можеше да види посочени на стената от него време.
- През тези два дни, 9 и 10 май,
имаше голямо съмнение, кой ще наследи Чембърлейн.
Лейбъристката партия даде да се разбере, че ако има коалиционно правителство,
което всички считаха за необходимо,
те няма да служат на Чембърлейн.
Изборът, следователно, бе между Чърчил и Халифакс.
- Лорд Халифакс беше предполагаемият наследник,
доверен колега на Чембърлейн.
Но няма равен, който да е бил премиер в продължение на почти 40 години. Що се отнас?
Койвил: Чърчил бе гледан с лоши предчувствия
от учреждението, както би следвало сега да се нарича.
Всички на Даунинг стрийт 10 и в цял Уайтхол,
в офисите на кабинета и в много големи сектори на Консервативната партия
бяха уплашени от Чърчил.
Те мислеха, че той е авантюрист. Те помнеха Галиполи.
Смятаха, че не искат да видят съдбата на тази страна
в най-критичния момент в цялата й история
в ръцете на някой, който може да извърши най-необикновените неща
и да предприеме най-удивителните приключения.
И всички те, в края на краищата, осъзнаха, че Норвегия,
това фиаско, от което ние просто се надявахме да се възстановим
или току-що бяхме спасени в последния момент,
до голяма степен е вдъхновението на Чърчил.
Една много чудесна идея, но не сработила, също като Галиполи.
Поради това изпитваха известно количество страх от Чърчил
и в съзнанието си повечето от тях,
в централата на правителството и в централата на Уайтхол,
гледаха към Халифакс.
Халифакс беше безопасен. Той беше умен. Беше последовател на Всички Души.
Човек с неоспорим чар и абсолютна неприкосновеност.
Едва ли не се надяваха, че той може бъде повикан от краля.
- Лейбъристката партия започна преговори с мен -
Хю Далтън и Хърбърт Морисън -
и двамата говореха в полза на Халифакс,
и те мислеха, че Халифакс трябва да поеме.
Аз мислех, че тяхната идея винаги е била
Чърчил да води войната под управлението на Халифакс,
идея, която не се хареса на Халифакс.
- Помня Чърчил да казва,
че критичния момент е дошъл,
когато Чембърлейн попитал Халифакс и него, дали ще се присъединят към кабинета.
И тримата бяха там.
Халифакс седеше до Чембърлейн,
който изведнъж се обърна към Чърчил и каза:
"Кажи ми, Уинстън, виждаш ли някаква причина през 20-ти век
министър-председател да не бъде в Камарата на лордовете? "
А Чърчил помислил, че това е капан.
Въпреки това каза "Не, не виждам причина като цяло",
мислейки, че Чембърлейн ще се обърне към Халифакс,
"В такъв случай, ако кралят реши да попита за моя съвет,
вероятно ще предложа теб. "
От друга страна, би било трудно за него да каже: "Да, така е",
защото тогава не може да има друга алтернатива, освен себе си.
Тогава се обърна и застана загледан над Парадния плац на конната гвардия
и не отговори на въпроса.
- Решението, мисля, до голяма степен бе взето от Халифакс,
който ми каза, че има болки в стомаха от един или два часа преди срещата
и наистина не иска да бъде министър-председател,
имайки в предвид, че човекът, който искаше да бъде министър-председател
определено беше Чърчил.
- На разсъмване германците пометоха Холандия, Белгия и Люксембург.
Войната най-накрая дойде много близо до Великобритания.
Тъй като съюзническите армии се приготвяха за битка, Чембърлейн подаде оставка
и посъветва краля да избере Чърчил.
Койвил: Чърчил ще бъде риск,
а може би когато сте в много сериозен момент от живота си,
рискът не е най-доброто, което да се извърши,
но така стана и с голямо отчаяние
всички чухме вечерта на 10-ти май,
че кралят е повикал Чърчил.
Редактор ПИТЪР ЛИЙ-ТОМПСЪН
Музика КАРЛ ДЕЙВИС
Синхрон, корекции & превод - siamond1976 - SUBSUNACS.NET-