Епизод 1 - в бурята
Две малки принцеси
танцуват в редица
въртейки се на малките си пръсти волно и свободно
Къде ли ще те отведе Светлината?
Един е начина да разбереш...
Две малки принцеси танцуват в редица
Задава се буря.
Задава се буря...
Идва ни в повече!
Имам само две ръце, Картър.
Къде по дяволите е Диджи?
Картър те търси. Бесен е.
Не е единствения.
Диджи!
Извинявай, Картър.
Не стига, че Иви си тръгна
за да се грижи за сина си
през най-натовареното време,
а пък ти почваш да закъсняваш.
- Картър!
На четвърта искат ябълков пай и "Чедър"
- Няма да се повтори.
Много хора биха се били за тази работа.
Бъдещето ти е тук, дете.
Не го отхвърляй.
Да, виждам голяма опашка желаещи.
Човекът, който поръча пая попита за теб, Диджи.
Четвърта маса.
Така ли ще стоиш?
Върви. Тръгвай де.
Днес не ми е ден.
Така си е.
Благодаря.
За Бога!
Толкова ли е зле?
Барометърът е развален, вятърът се усилва,
а не мога да накарам турбините да заработят.
Машината в Милтаун не беше сложна като тази.
В Милтаун всичко е по-добро, нали?
за да стигна до училището
Чух, че пак си спала неспокойно.
Да.
Пак ли кошмара с пещерата?
Този път беше различно.
Не бях сама. Имаше и една жена.
Имаше най-прекрасните очи, които съм виждала.
Лиз Тейлър?
Не. Виж,
нарисувах я.
Еха...
Съгласен съм да я сънувам всяка нощ.
Каза: "Буря се задава".
Каква буря?
Не знам. Следващия път ще я попитам.
Добре.
Елмър Глъч е заплаха за обществото.
Заплаха или не,
служител на закона е.
Ще се наложи да се изправиш пред съдията.
Гълч те иска в затвора.
Не иска това
Няма да има кого да преследва.
Това не е шега.
Ще имаме късмет, ако само ти вземат мотора.
Не могат да го конфискуват
ако изчезна с него.
Тъкмо се чудех дали не мислиш да заминеш някъде.
Ровила си ми из нещата?
Тревожи се.
И двамата.
Държиш се малко странно, отдалечено.
Ако прекарваш времето си като непрекъснато рисуваш,
мечтаеш за друг живот,
няма да приемаш този, който водиш.
Това не е моят живот.
Този град,
това да приемам хорските поръчки,
всичко е загуба на време.
В животът трябва да има нещо повече.
Наистина ли мислиш, че другаде ще ти е по-добре?
Обичам ви,
но не се чувствам у дома си тук.
Не мисля че някога ще бъде.
Работата ни е да бъдем добри родители.
И се справяме,
но тя вече порасна.
Диджи е имала сън.
Чук-чук.
Знаеш че майка ти те обича повече от всичко на света.
Знам.
Просто... искам
да разбере как се чувствам.
Знаеш че колкото си добра в рисуването, толкова си добра и с техниките.
Един ден ще свикнеш със света...
някой ден.
Спомням си как в Милтаун...
Стига си говорил
за детството си в Милтаун.
Това е истинският живот.
Мъчи стареца си, щом искаш.
Тези рисунки ми напомнят за дома.
Независимо къде се озовем,
домът е там, където е сърцето ни.
Не мога да остана тук завинаги.
Има си време и място,
когато разбираме къде трябва да бъдем.
Ти почти си го достигнала...
и...
не забравяй - всички отговори за живота
"Можем да открием на Стария път".
Спомням си.
Ами онази за Дъщерята на светлината,
която търси дома си...
замръзнала насред Леденото море.
Трябва да измислиш нещо ново, татко.
И разбери, че вече не съм малка.
Винаги ще си останеш малкото ми момиченце.
Генерале...
екипите се върнаха
от Север с празни ръце.
Няма да е щастлива.
Никога не е.
Обещахте ми.
За съжаление, на север имаше
усложнения с шпионите на Съпротивата.
Просто ще се забавим малко, Магьоснице.
Това е всичко.
Изумрудът, Лонот.
Къде е изумруда ми?
Ще удвоим усилията си.
Затворете заместника, още по здраво.
Трябва ни само още малко време.
Няма време.
След седем дни,
двойното затъмнение ще затъмни небесата ни.
Ако тогава изумруда не е в ръката ми,
всичко за което съм се борила...
всичко това...
ще бъде изгубено.
Ще го открием преди това.
Давам ви думата си.
Има ли нещо нередно, Магьоснице?
Трябва да видя Лайло.
Надникни в бъдещето.
Кажи ми дали виждаш нещо,
което да застрашава плановете ми.
Лайло го боли като гледа.
Ако не погледнеш, ще те заболи повече.
Ще продължиш да завладяваш онези,
които ти се опълчват.
Ще открия ли изумруда
навреме, Лайло?
Къде е?
Лайло не знае,
но ще бъде в ръката ти преди затъмнението.
Ще бъде.
Виждаш ли нещо, което да стои на пътя ми?
Лайло не вижда нищо,
но...
Но какво?
Лайло чувства...
присъствие.
Отблясък светлина в мрака.
Светлина от Другата страна.
Другата страна ли?
Генерал Лонот...
събудете странстващата буря.
Вземете няколко души
и се промъкнете в Другата страна.
Открийте светлината...
и я изгасете.
Бурята идва!
Бурята идва...
Сигурно вятърът е прекъснал захранването
Къде е тя?
Татко! Добре ли си?
Не, Диджи, недей!
Ох!
Върви, върви!
Ах!
Хайде, татко!
Махни това от мен!
Татко, добре ли си?
Да, добре съм.
Да го завъртим
и да го пуснем по стълбите!
Вървете!
Кои са тези?
Куките.
Какво? Не го бяхме планирали така.
Знам, но това е единствената ни възможност.
Трябва да я отведем сега!
Къде да ме заведете?
Няма време за обяснения, Диджи.
Какво правиш?
Хвани ме!
Трябва да скочиш!
Не!
Трябва да скочиш!
Не!
Трябва да тръгнем, Диджи!
Куките те преследват!
Моля? Защо?
Защото моментът настъпи!
Моментът за какво?
Какво правите?
Довери ни се!
Мамо!
Татко!
Къде съм?
Ехо!
Внимавай...
Сигурно се шегувате!
Внимателно!
Бъдете внимателни!
Не ми харесва изражението й!
Я се дръпни!
Не я поглеждайте в очите,
ще ви превърне в нещо неестествено!
Коя си ти?
Диджи. А кои сте вие?
Аз съм Червената глава.
Ние сме борци от Съпротивата от Източния съюз.
Не й казвай кои сме.
Не познаваме хитрините й.
Хитрини ли?
Родителите ми изчезнаха.
Жертва съм на природно бедствие.
Никой не пада от небето без магия.
Мобатите падат от небето.
Те имат криле!
С криле или не,
тя е шпионин.
Шпионин от небето!
Не, не съм шпионин.
Не съм шпионин.
Да я заведем в лагера.
Не се тревожи.
Ще се погрижим за хората от О.З.
Никога не съм казвала това,
не го казвай и ти.
Най-добре да дойдем по-късно.
А-ха.
Няма нужда.
Готова е да ви приеме.
Магьоснице...
Докладвайте.
Източникът на Светлината,
беше двадесет годишно момиче.
Момиче ли?
Доведете ми я.
За съжаление,
възникнаха проблеми.
Миналия път усложнения,
а сега проблеми...
Изчезна в бурята
заедно с родителите си.
Във вашата буря ли?
Да не намекваш, че може да е тук?
Чуждоземец в О.З.?
Съжалявам, Магьоснице.
Направи каквото можа.
Зиро,...
...току-що бе повишен.
Ако е в О.З.,
открий я.
Азкаделия от изток ли ще нападне?
Коя?
Магьосницата Азкаделия.
Онази, за която шпионираш.
Откъде ще дойдат хората й?
Пеша ли ще са или ще летят?
Колко пъти да ви повтарям,
че не знам нищо за това, което ме питате?
Може би е просто момиче.
Да, аз...
...съм просто едно момиче.
Азкаделия нападна повечето от селищата ни.
Търси камъка.
Ние ли сме следващите в списъка й?
Не знам нищо за списък,
но ако се отнасяте така с непознатите,
не се изненадвам, че имате врагове.
Би ли ми върнал медальона?
Има сантиментална стойност.
Скаутите ни са забелязали тези двамата да бъдат преследвани от куките
по Каменния път към Централния град.
Или пък ги водят натам.
Някой е видял родителите ми?
За теб родители,
за мен - шпиони.
Има само един начин да разберем
дали говори истината.
Да я завържем за кожодера.
или ще проговори или ще умре.
Приготви остриетата.
Ще врещиш като заклана,
докато не изплюеш камъчето.
Хей!
Да не сте си изгубили малките мозъчета?
Какво правиш?
Тук горе ли?
Малки хапльовци!
Решиха, че ще е забавно да ме оставят да вися.
Развържи въжето и може аз да се смея последен.
Хайде, кукло
Ако вашите са поели към Централния град,
изоставаш все повече.
Знаеш ли пътя?
Разбира се.
Но ми е трудно да те упътя така.
Освен ако нямаш по-добро предложение.
Ах...
О...
Какво е това?
На пръв поглед и ти не си първа красавица, скъпа.
Проблем ли има?
Хмм...
Ами ти...
Какво?
Твоят, ъм...
Ципът ти е разкопчан.
Извинявай.
Не ми прилича на обида.
Трябва да внимавам да не си изгубя ума,
Но, ъ-ъ,
но след като Магьосницата накара лечителите си да ми го извадят...
ти си направи изводите.
Защо са ти извадили мозъка?
Заради това, което знам.
Или поне знаех.
Каквото и да е било то.
Казвам се Глич
и понякога мисълта ми се обърква.
Понякога мисълта ми се обърква.
Вече го каза.
Така ли?
Ето на, пак се обърка.
А си мислех, че кошмарът не може да стане по-странен.
Това не е кошмар,
това е О.З.
Отвъдната Зона.
Някога беше красиво място.
Докато Азкаделия не се зае с него.
Куките!
Какво правиш?
Хрумна ми нещо.
Ехо?
Диджи?
Прекалено е високо, за да скочиш.
Не мисля, че идеята е добра.
Върни се!
Веднага се върни!
Ах!
Хайде, нямаме много време!
Чакай ме.
Диджи!
Хайде!
По-бързо, преди да са ни видели.
Побързай!
Виж, има въже.
Със сигурност ли знаеш пътя към Централния град?
Бляскавият град в планината
Разбира се!
Бляскавият град в планината
Разбира се!
Главата ми не винаги е била такава.
В разцвета си
бях правителствен съветник.
Бях на върха...
Бях дясна ръка.
Всичко щеше да е наред, но тя...
Пътят е някъде тук.
Сигурен съм.
Помощ! Помощ!
Струваш ми се позната. Срещали ли сме се?
Шшш!
Чу ли това?
Да... не.
Не, не!
Не!
Навсякъде са!
Така е в О.З. в наши дни.
Става все по-трудно.
Не и момчето ми! Не го закачайте!
Оставете го!
Не!
Ох...
Дори с половин мозък,
мога да осъзная, че е време да изчезнем.
А, куките.
Престанете!
Хей!
Диджи, това не е твоята битка.
Оставете ги на мира!
Какво стана?
Какво е това?
Т.Е.Х.П.
Триизмерен енергосъбирателен
холографски проектор.
Хубава машинка.
Май я изобретих аз!
Значи това не се е случило.
Напротив.
Случило се е някога.
По някое време или друго.
Защо го пуска, след като
няма кой да го гледа?
Мисля, че...
Вътре има някой!
Или нещо.
Уоу.
Добре ли сте?
Къде са?
Ще го убия.
Значи е трябвало да наблюдава
как измъчват семейството му.
Най-изобретателните мъчения са за онези,
които се опълчат на Азкаделия.
Колко време сте бил вътре?
Откакто това беше фиданка.
Благодаря за помощта.
Няма за какво, г-н Кейн.
Аз съм Диджи, а това...
Знам, празноглавец.
Имам си и име.
Ще ви го кажа, когато си го спомня.
Какво е "празноглавец"?
Поправят престъпниците
като им вадят мозъците.
Правят ги пленници на собствените си мисли.
Нали така, осъдени?
Ей, чакай.
Не съм съден!
А и да е така, обвиненията са били клевета.
Натопили са ме. Сигурен съм.
Добре.
Ще се видим някъде по пътя.
Всъщност,
точно пътя търсим.
Търсим Каменния път,
който води до Централния град.
Знаеш ли къде е?
Да.
Натам тръгна Зиро, след...
И аз отивам натам.
Супер!
Идваме с теб.
Имам работа.
А и не пътувам с хлапета.
Нито с осъдени.
Не съм хлапе,
а пък хората дошли у вас, посетиха и моя дом.
Търся родителите си.
А аз си търся мозъка.
Може да ти помогнем да откриеш...
Какво да открия?
Съпругата си ли?
Или сина си?
Няма ги.
Вероятно и родителите ти са сполетени от същото.
Нищо лично, малката,
но само се погледни.
При първия знак за проблем, ще писнеш и ще избягаш.
Нищо лично,
но когато те открихме, беше в тенекиена кутия.
Не ме познаваш.
Хайде, Глич, сами ще намерим Пътят.
Пътят ли?
Той води през полята на папеите.
Папеите ли?
Какво?
Минах през буря,
плениха ме градински гномчета
и ме преследва някакъв луд,
Какво още могат да направят папеите?
Виждал съм ги да оглозгват човек за 30 секунди.
Ципчо, ще си държиш плювалника затворен.
А ти, хлапе, ще стоиш зад мен.
Каква е тази внезапна, сърдечна промяна?
Повярвай ми,
сърцето няма нищо общо.
Пссст!
На младата жена е.
Чужденката.
Знаеш ли коя е тя?
Ще разбера.
!
Какво е това?
Кое? Не го докосвай!
Това е ензим,
който папеите използват, за да правят месото по-крехко.
Да вървим.
Вътре има някой.
Уловен е от ловната дружинка.
Най-добре да се махнем
преди да са се върнали.
Не можем да го оставим така.
Вземеш ли им вечерята,
приготви се да я заместиш.
Остави го.
Клетия. Сигурно е уплашен до смърт.
Хайде.
Да тръгваме.
Би ли ми дал бръснача си?
Искаш ли лошото ти държание да ти излезе през носа?
Бягайте!
Бягай, Диджи!
Сбъркахме пътя!
Тръгвайте!
Падането може да ни убие!
Те със сигурност ще го направят.
Добре, на три.
Едно...
Три!
Търси из Изтока.
Какво търси?
Любов.
Онези, които обича.
Трябва да тръгнем Диджи!
Куките те преследват.
Диджи?
Вземи лопата.
Излъгала си ме!
Тя е жива!
Как си могла да направиш нещо толкова ужасно?
Но няма да стане.
Тя все още е дете.
Тя е тук, нали?
В О.З.?
Гони си опашката и
обикаля в кръг.
Слава на звездите.
Какво друго си планирала?
Хммм?
Нищо.
Няма никакъв план.
Явно затворът ти е прекалено удобен.
Ще изпратя най-добрите си шпиони.
Не
Ще изпратя моите.
Не искаш ли да дойдеш по-близо до огъня?
Да се сгрееш?
Трябваше да ме оставите да умра.
Чудесно, този е луд.
Не мърдай.
Всичко е наред. Всички сме приятели тук.
Тъжна си.
Липсва ти майка ти.
И баща ти.
И ти им липсваш.
Казвам се Диджи. А ти?
Роу...
Отива ти.
Ранен си.
Той е гледач.
Гледачите са като медиумите,
но вместо с ума си,
те виждат със сърцата си.
Азкаделия пленява неговия вид.
Кара алхимиците си да изсмукват
видяното от главите им.
Би могъл да ни помогне.
Не знам откъде идваш,
но ако искаш да оживееш,
трябва да разбереш едно.
Не се доверявай никому.
Да се надяваме, че не са имали отрова.
Лекува рана.
Успокои се.
Какво правиш? Чакай...
Ах!
Смел човек.
Добър човек.
Тенекиен човек.
С това държание трябваше да се сетя, че си Тенекиен човек.
Какво е това?
Какво е "Тенекиен човек"?
Така наричат полицаите в Централния град.
Или поне така мисля.
Ти си ченге?
Бях.
Докато Зиро не разбра, че участвам в Съпротивата.
Останалото го видя.
Благодаря.
Открих следи от родителите ти на запад.
Добра работа, Ксора.
Знаех, че най-старата ми приятелка няма да ме подведе.
Викала си ме?
Близо е до полята на папеите.
Какво ще кажеш да си починем, Кейн?
Нямаме време.
Хайде, Тенекиени човече, имай милост.
Аз съм мислител не, турист.
Кратка почивка би ни дошла добре.
Не забравяй
всички отговори...
"Можем да открием на Стария път", помня.
"Всички отговори, можем да открием на Стария път".
"Стария път" ли каза?
Така местните наричат Каменния път.
Нали каза, че никога не си идвала тук?
Не съм...
Но това място ми е познато.
Машината в Милтаун не беше сложна като тази.
Независимо къде се озовем,
домът е там, където е сърцето ни.
Всички приказки на баща ми...
Родителите ми са от тук!
Какво се е случило тук?
Милтаун беше заличен.
Азкаделия иска да прочисти историята.
О-о.
Не бива да стоим тук.
Забранено е за хора.
Диджи!
Какво?
Привет, хора.
Само минаваме.
Само минаваме
Подгответе кладата!
Да!
Клада ли?
Трябва да дадем пример на нашествениците на Азкаделия.
Това е нелепо.
Дори не знам коя е Азкаделия.
Ти, която говориш, как се казваш?
Как се казваш?
ДиДжи.
Гласът ти ми се струва познат.
Никога не съм била тук.
Не му позволявай да те обърка.
татко!
Той е просто един луд, стар киборг.
Страхувах се, че никога вече няма да ви видя.
Как е кракът ти?
Щом си тук, всичко е наред.
Не мога да повярвам, че това е домът ви.
Не само нашия.
Нали никога не се чувстваше добре в Другата страна?
Какво имаш предвид?
Гласът, който си спомни Вю...
Ъм...
Беше на майка ти.
Твоят глас?
Не моя.
Не, на истинската ти майка.
Ние сме серия 1487.
Възпитателни единици.
Възпитателни единици ли?
Бяхме програмирани
а те обичаме и пазим, сякаш си наше дете.
Добре, това е странно.
Ъ..вие сте роботи?
Животът ми е една лъжа.
За нас не беше лъжа.
Почувствахме се като твой родители,ДиДжи.
Обичаме те.
Но мисията ни
е да ти разказваме истории за света ни.
Истории, които да те подготвят за завръщането ти.
За завръщането ми ли?
Когато започна да сънуваш,
разбрахме, че е време да се върнеш в Зоната.
Но куките дойдоха преди да успеем да ти обясним.
От тук ли съм?
Последната ни задача е да те доведем при Вю.
Той ще ти помогне да откриеш истинската си майка.
Преди 15 години,
Милтаун бе бижуто на О.З.
През това време
дойде красива жена при мен, загърната в тъмен плащ.
Бе изпълнена със страх.
Изгубила съпруга си,
тя се боеше да не изгуби и детето си.
Момиченце, бе нарекла Диджи.
Това е жената от сънищата ми!
Онази с очите с цвят на лавандула!
Тя... тя ли е майка ми?
Беше уморена и уплашена.
Не знам откъде намираше сили да продължава.
Боейки се, че ще я разкрият,
че ще разкрият всички ни,...
Какво сте направили?
Спасихме те.
Като те повериха на нас.
Докато се завърнеш,
майка ти ме накара да ти дам нещо.
Искаше да те води през пътуването ти.
Да те свързва със Светлината.
Да те свързва с нея.
Куките идват.
Времето ни изтича.
Къде мога да открия майка си?
Не знам.
Но в Централния град има човек,
който знае всички отговори.
Той е умен и могъщ вълшебник.
Според някои дори е магьосник.
Мистикът ли?
Да.
Познаваш ли го?
Навремето го пазех за известно време
Добър човек е. Хайде.
Но...
Почакай!
Елате с нас.
Не можем, миличка, мястото ни е тук.
Но ти трябва да тръгнеш.
Гордеем се с теб.
Обичам ви.
Съжалявам, но трябва да тръгваме.
Чао.
Бързо! Натам!
Колко знае?
Няма нужда да бъде така за никой от вас.
Имам предвид, че можем да сме приятели.
Как?
Ще настъпят големи промени.
Можеш да играеш важна роля
в бъдещето на О.З.
или просто да те възпеят.
Изборът е твой.
Хайде! Хайде!
Ето го.
Блестящият град на хълма е започнал да потъмнява.
Няма да е толкова лесно, колкото си мислех.
Търсят те като част от Съпротивата.
Това е кошмар.
Ще ни трябва помощ.
Жители на Централния град, съберете се!
Антоан Де Майло се завръща!
Не мога да повярвам.
Стоки от близо и далеч
и на разумни цени,
ще можете да намерите на Площада на греха.
Ей, ти с глупавата шапка,
мръдни се! Имам търговия да развивам.
Уаят Кейн.
Мислех, че вече са те погребали.
Виждам, че напредваш в света.
Как вървят мошеничествата, Де Майло?
Откакто те няма разцъфват.
Та ако нямаш нищо против, имам си работа, ясно?
Аз също.
Вече не си Тенекиен човек,
тъй че ме пусни
преди да викна онези там
и да поискам да те задържат!
Ах!
Защо ми е да съм Тенекиен, след като имам снимка на дребен човечец,
въргалящ се в леглото с първата жена на Зиро?
Стига, Кейн,
с г-жа Зиро просто се бъзикахме.
Така ли?
Защо не попитаме Зиро дали го намира за забавно?
Уау!
Имай милост.
Жив ще ме одере!
Не и ако ни вкараш в града
и ми кажеш къде мога да открия Зиро.
Защо ти е да преследваш Зиро?
Това си е пряк път към гроба
Нищо не разбираш.
Ще ни помогнеш ли?
Не.
Така ли?
Да.
Добре.
Днес му е ден за забавления!
Ах!
Ооо. Ах. О...
това беше лесно, нали?
Мразя тенекиените!
Особено бившите!
Качвайте се във фургона.
Жители на Централния град, съберете се!
Антоан Де Майло се завръща!
Добре, пристигнахме.
Къде можем да открием Мистикът?
Моля, на гърба ми да не би да пише
"Такси на Централния град и информация за туристи"?
О! Оу!
Добре, добре.
Добре.
Мистикът значи?
Заради него ли сте дошли?
Още ли е в Централния град?
Да, тук си е.
Само дето не е същия като преди.
Ах!
Ооо!
Това ще ви уреди места на първия ред.
Добре.
Не можеш да отидеш облечена по този начин, кексче.
Може би моите момичета ще ти намерят нещичко.
Ще й намерите нещо.
Ах!
Виж сега,
мистикът знае всичко, което ти трябва.
Повече не съм ти нужен.
Не преследвай Зиро.
Не си убиец, а човек на закона.
Обещах да те доведа и го направих.
Грижи се за себе си, дете.
Значи, това са безценните родители.
Къде е момиченцето ви?
Пуснахме вирус в системите ви.
Казаха ни всичко,
а дори не си спомнят.
Момичето е отишло да получи
послание от Мистикът.
о, богове,
малката кучка е отишла да се срещне с магьосника.
Той е човекът.
Той е Мистикът.
Да отговори на въпросите ви,
всякога успява.
Мъдростта му е известна.
Май стария Мистик е патрон на...
театралното изкуство.
Имаш ли проблем, ще го разреши.
Мистикът, Мистикът
Мистикът, Мистикът, Мистикът.
Тишина!
Време е...
за великият и ужасяващ...
Мистик.
Питайте.
Мистико, кажи ми,
какво е значението на живота?
Този въпрос се задава
от самото сътворение.
Трябва да служим на силите на Вселената
с цялата си човечност
и цялото си смирение.
Но преди това, трябва да вдишаме...
...магията.
Нали знаеше всички отговори?
Какво му става?
Задръжте...
Изгубил си е ума...
Буквално.
Задръжте...
...и ще разберете значението на живота!
"Да вдишаме магията" ли?
Отровите на Азкаделия!
Вълшебно було, което съдържа заклинание за блаженство.
Не осъзнава какво става около него.
Съжалявам, Диджи
Здравей.
Как си?
Почакай.
Ти знаеш какво обичам,
а аз знам какво обичаш ти,
така че успокой се
и аз ще сбъдна мечтите ти.
Къде е Зиро?
Трябва да затварям.
Изпусна го.
Наложи му се да тръгне.
Заради някакво момиче, което се било промъкнало в града.
Минете отзад.
Отцепете мястото.
Никой да не си тръгва.
Проверете и горе.
Виждал ли си я?
Не си ли?
Ето го онзи дето е заключил Кейн.
Да тръгваме.
Трябва да се махнем.
Няма да тръгна докато не получа отговорите.
Виждала ли си това момиче?
Влез.
Влизай.
Да, да, да, да, да.
Здравейте.
Да, влез, да.
Може ли...
Може ли да ви попитам нещо?
В дъното на коридора.
Стая 2.
Шшш...
Намери Зиро
Хвърли го
или ще ти видя сметката.
Мислех, че вече не си Тенекиен човек.
Трябва да тръгваме.
Не можем.
Не е добре.
Кой?
Ох боже...
Това не е Мистикът, когото си спомням.
Азкаделия го е съсипала.
Трови го.
Хей...
Ще трябва да издържиш,
докато премине действието,
Отговорите ми трябват веднага.
Няма да говори той, а отровата.
Мислиш ли, че Зиро ще чака?
Господине! Господине...
Вие знаете някои отговори.
Отговори ли?
Да.
Разбира се.
Преди много години
сте помогнал на една жена да измъкне детето си от О.З.
От О.З.? Да, да.
Да го измъкне от О.З.
Да!
Това дете съм аз.
Да.
Трябва да ми помогнете да разбера,
коя е майка ми и къде е.
Ъм...
Жената...
Жените са страхотни.
Не, ъ-ъ...
Спомних си, ъмм
Помня коя... коя...
Коя...
майка ми.
Коя? Майка ми.
Чия майка? Моята майка
Чия майка?
охх
Извинявай.
Имаш най-красивите сини очи
но майка ти
Очите й бяха с цвят на лавандула.
Помниш.
Добре, дечко,
трябва да се махнем от тук веднага.
Не сега, г-н Кейн.
Той не ми е казал къде да намеря майка си.
Кейн ли?
Кейн, ти беше един от моите, нали?
Нали?
Тенекиен човек.
Преди време.
Ще поговорим по-късно.
Псст!Псс!
Моля...
Северния остров.
Пътуването ти към нея,
към това да разбереш коя си,
започва там.
Това ще те води.
Добре.
Добре, вие двамата изведете тези двамата от тук.
Тръгвайте, тръгвайте.
Не, не. Не.
Не, ти на всяка цена остани с нея.
Трябва да се погрижа за Зиро.
Сега знаеш коя е тя.
Тя е Ключът.
Обещай ми.
Дай ми думата си на Тенекиен човек,
че в никакъв случай няма да я изпускаш от поглед.
Обещавам.
Ставай, слънчице.
Разкарай се, затворено е.
Казах да се разкараш, глупако.
Ставай, Де Майло.
Какво искаш, Кейн?
Благодаря за превоза.
Как можеш да ми причиниш това?
Имам жена и деца!
Това си е моят фургон!
Как се пали това?
Дърпаш ръчката
и завърташ онова, червеното.
Благодаря.
Това е моят фургон!
Кейн!
Кейн! На теб говоря!
Кейн, аз..
Това е моят фургон!
И това ако не е великият
и ужасяващ тра-ла-ла.
Какво си намислил старче?
Ъ?
Малка доза?
Съвсем малка?
О, не ме заблуждавай.
Моля?
Моля те.
Защо тя дойде да те види?
Какво й даде?
Закачете го.
Какво беше това?
Не знам.
Добре ли си?
Да, но замръзваме.
Стой тук.
О, сега какво?
Счупихме едната ос!
Без шега.
Хайде, да тръгваме.
Пеша.
Това, което търсим е ето там.
Ледена планина ли?
Това ли е Северния остров?
Доколкото знам е тук някъде.
Замръзнал насред Леденото море.
Точно както казваше баща ми.
Микрокосмосът е възникнал от една капка пот,
капнала върху игла и пръснала се на милиони вселени,
докато се е превърнала в еликсирът на боговете...
Залъгва го.
Лайло вижда прекалено много!
...и страстно желае
да достигне пълнота.
Лайло вижда прекалено много! Пръстите ми се протягат към звездите...
Съсредоточи се, Лайло. Не му позволявай да те отклони.
...става почти незабележима сред светлината на бурята.
Отблясък от Рая,
свиреп, прекрасен и чист...
Болка...
Къде е тя?
Толкова много болка.
Премини отвъд болката.
Северният остров.
Отива при мама.
Да копаем.
Да копаем ли? Какво имаш предвид?
Почакай, почакай.
"Дъщерята на Светлината
стигна до
блестящата в бяло планина,
замръзнала насред Леденото море.
Преди всичко друго, тя знаеше, че ...
че планината е нещо повече от това, което се виждаше с очи.
Тя беше дом."
Заключено ли е?
Майка ми е била кралица?
Значи ти си принцеса.
Познавал си майка ми.
Знаех си, че не съм идиот
или осъден.
Бях кралски съветник.
"Кралицата се взираше
с надежда от покоите си,...
копнеейки за завръщането на дъщеря си."
Диджи, почакай!
Тъга...
Майката е чакала.
Но не е могла да остане.
Това ми се струва много познато.
Не.
Лоши неща...
Лоши неща са се случили тук.
Какви лоши неща?
Трябва да тръгнем.
Не.
Не. Трябва да разбера.
Моля те, Роу.
Лоши неща...
две малко принцеси танцуват в редица
въртейки се бързо и свободно на техните малки пръстчета
там където светлината където ще те отведе има само един начин да разбереш
две малки принцеси танцуват в редица
Моето ангелче,
моята светлина.
Спи спокойно.
Почакай, това си ти.
Познавам и двете ви.
Иска ми се да си спомнях.
Величествената кралица на О.З.
имала две прекрасни дъщери.
Това е Азкаделия!
С ума си или не,
такова зло не се забравя
Азкаделия ми е сестра!
Едната от Мрака
ще бъде привлечена,
а другата на Светлината ще бъде обречена.
Двойно затъмнение бе предвещано,
Светлината ще срещне Мрака,
но само едната,
и само тя
ще държи изумруда
и ще се възкачи на престола.
Само едната.
И само тя.
Опитала се е да ме убие!
Не.
Убила те е.
Това е невъзможно.
Съжалявам, че не успях да те защитя!
Не съм и помисляла,...
Ангелчето ми!
Не бой се, детето ми,
има нещо, което може да я спре.
Изумрудът на затъмнението.
Тайната за откриването му е скрита в теб.
Когато настъпи момента, ще се завърнеш.
Сама не се справяше добре.
Азкаделия.
Ти си ми сестра.
Диджи...
Сестрата, която смятах, че вече не съществува.
Винаги съм се чудела как ли би изглеждала.
Остави я на мира!
Какво искаш?
До преди малко,
смъртта ти.
Но изглежда притежаваш нещо, което искам.
Какво?
Изумрудът.
Знаеш къде е.
Не ми казвай, че не си го сънувала.
Че не те е зовал да го откриеш в скривалището му.
Не е.
Не е ли?
Не.
Какво прошепна в ухото ти?
Не помня.
Жалко.
Как мога да ти кажа нещо, което не знам?
Диджи, къде си?
Майко?
Диджи, къде си?
Какво си направила с нея?
Прибрах я на безопасно място,
както би направила всяка добра дъщеря.
Къде?
Там където няма да я откриеш
Тръгвайте!
Почакайте!
Доведете ми я.
Сега разбирам защо те наричат Зиро.
Все още не водиш битките си сам.
Но участвам.
Диджи!
Хванете го.
Свалете ме!
Този път няма да получиш железен костюм.
Нито жена ти и детето ти
ще молят с години да те освободя от него.
Семейството ми е живо?
Сега това едва ли има значение.
Глич!
Ах!
Добре дошла, сестричке.
Няма по-хубаво място от О.З.