Друже, какво да кажа? - Полицията е дошла преди нас.
И че взехме една от раниците. - Няма начин!
Ще ни видят сметката!
Да речем, че парите са се появили?
Появили? - Намерили.
Няма да ни повярват! Ще се усетят.
Някой ни ги е дал в Еланд, близо до блока.
Някой край блока, от блока, ги е намерил и ни ги е дал,
сетил се е, че са наши. - Кога? Кога е станало?
Вчера. Тази сутрин.
А защо му казваме чак сега? Защо не сме казали
на Виктор, когато се отби и разпитваше за раниците?
Виж, не може да му кажем за раницата.
Ще се придържаме към историята, че не сме виждали никакви раници,
иначе ще станем по-мъртви, отколкото вече сме.
Ако Йосип се раздрънка... - Ще кажем, че лъже.
Ще се отървем от нея.
Ще се върнем вкъщи, ще вземем раницата и ще я захвърлим.
Всеки да задържи малко пари.
Може. - По няколко стотин.
Или да избягаме.
Взимаме парите, всичките, а после изчезваме.
Аз се женя в сряда!
Не мога просто да изчезна. Ще я изхвърлим.
Взимаме я от къщата, запазваме по няколко стотин кинта
и я зарязваме. - Трябваше да я върнем овреме.
Да, но не го направихме.
Виктор. Виктор, полицаите хванаха Йосип.
Вече бяха там, когато стигнахме.
Тръгвам, миличка.
Не схващам. Бях на срещата
относно стратегията за разпит на този Йосип,
ще го обвинят само за незаконно лишаване от свобода
и пране на пари.
А за изнасилване, за бога?
И убийство?
Ами...
Обвинението за изнасилване е като минно поле.
Ако се е съгласила да прави секс, предполагаме,
че е така, в което, разбира се, не сме сигурни...
Мислила го е за свое гадже.
Това е казала съседката. Да не мислиш,
че са се държали за ръце? Как ли се е почувствала,
когато е осъзнала какво става?
Както казах, никой не може да го докаже.
Не е ли това непредумишлено убийство най-малкото?
Работата е там... - Знам. Чувала съм го и преди.
Не е имал намерение тя да умре.
И какво от това? Умряла е. Понеже са вършили бели в апартамента й.
Нашата работа е да прилагаме закона закона по най-добрия начин,
независимо от обстоятелствата, на които се натъкваме.
И, да, невинаги става по мярка.
Как може да не знаеш, че ако затвориш някого насила,
може да опита да избяга, и че на четвъртия етаж
може да има фатален край? Как може да не го знаеш?
Съгласна съм. Напълно те разбирам. Но реалността е такава,
че няма смисъл да го обвинят в нещо,
което са сигурни, че защитата ще отхвърли, нали?
Трябва да го обвинят в нещо,
за което знаят, че има шанс да го осъдят.
И да получи присъда. - Да, наясно съм.
Дали времето или случая не се стекоха зле,
за да започнеш стажа си в криминалния отдел?
Не.
До утре.
Освен това,
единственото, което ще направят относно падането й от прозореца
е да намесят изпълнителната агенция по здравеопазване и безопасност.
И какво ще направят?
Ще попълнят няколко формуляра, ще поровят в шкафове с документи.
Агенцията упражнява голяма власт.
В състояние е да праща хора в затвора, колкото и ние.
Обаче трябва да запретнат ръкави
и да се захванат с това.
Предаде ли му регистрационния номер
на малката сива хонда, която забелязахме?
Не, не още.
Бъзикаш ли ме?
Не.
Реших... че са някакви сеирджии. - Ясно. - Какво?
Катрин, какво?
Инстинктите ми подсказаха, че е нещо повече, но това е.
От пет минути си в криминалния отдел и вече знаеш повече от мен.
Успех.
Саркастична кучка.
Тъпанарка.
Надолу. Ела.
Мамка му.
Какво има? - Мамка му!
Не отговаряй.
Вдигни. Хайде.
Виктор.
Говорих с Дариъс. Разказах му какво е станало.
Иска да ви види. - Дариъс ли? Кога?
Тази вечер. И двамата.
Ще ви взема от горната част на улицата след два часа.
Става ли? - Става.
Какво?!
Какво?
Ела, ще я заровим.
Мамка му.
Хайде.
Джоана?
"Казвам ви, полковник, баронът е намислил нещо."
Не ме гледай така.
Влизай вътре.
И за бога, свали си якето.
Благодаря.
Струва 4,12 лири, моля.
Благодаря.
Заповядайте.
Благодаря.
Струва 5,22 лири, моля.
Приятен ден.
Как си?
Да не си участвала в бой?
Поредица от боеве.
Знам, че си ми сърдита. - Нима?
Дай ми опаковка парацетамол.
Не бива с Клеър да се карате.
Знаеш ли какво причини на Беки?
Тъпият негодник, при когото ходите?
Да.
Ами, знам, че...
Знаеш каквото ти е казала Клеър. - И Даниъл.
Е, Клеър не знае всичко,
а Даниъл още по-малко.
Самият той беше хлапе, когато се случи,
затова те имат своя версия, а аз имам моя.
Има конкретни факти и подробности,
които знаем само аз и Ричард,
по-ужасни са, отколкото може да си представи някой от вас,
стореното й от него.
Няма да ти обяснявам какви, но най-искрено те моля
да ми повярваш, когато ти казвам,
че онова същество не е човек.
И те моля повече да не водиш Раян да го вижда, Нийл.
Добре. - Той е черна дупка.
Той е гадно, зло нищожество, което изсмуква живота
от всичко добро, от всичко, до което се докосне.
Знам.
Вече го разбирам.
Раян насила ли те накара да го заведеш? - Не.
Не.
Но не спря да ми опява.
Седмици наред. Така и не се отказа.
В началото му отказах.
Отказах му бог знае колко пъти.
Изнемощил те е. Това си е тормоз.
Да накараш някого да направи нещо, което е дал да се разбере,
че не желае да прави.
Не се е държал гадно.
Работата е там, Катрин,
че щеше да отиде така или иначе.
Щеше да намери начин.
Твърдо го беше решил.
Поне по този начин можеше да го наглеждам.
Ще престанеш ли?
Обещай ми, че ще спреш.
Ще се погрижа за последствията. Той може да се върне у дома,
ако иска да се прибере. Ще изговоря каквото е нужно.
Но ще ми обещаеш ли, че няма да улесняваш
посещенията му повече?
Да.
Вече му отказах да го заведа утре.
Какво има утре?
Томи Лий Ройс ще е в съда,
в Лийдс, за да получи присъда за оная работа с Гари Гаковски.
Искаше и Раян да отиде. - Така ли? Защо?
За да го види. - Защо?
В съда, когато му обявяват присъдата? Защо?
Просто за да го види.
Обаче аз му казах, рекох му:
"Няма начин да те пуснат от училище.
Никой няма да се съгласи."
И Раян го разбра.
Ще се обадиш ли на Клеър, моля те?
Цял ден се опитва да се свърже с теб.
Разстроена е.
Нямам какво да й кажа, честно казано.
Добре изглеждаш.
Виж се.
Да.
Да, супер е.
Чудно, пич.
Вземи. - Сигурен ли си?
Да. - Мерси.
Защо Томи Лий Ройс е поискал Раян да го види
в съда утре? - Наистина?
Явно, току-що се видях с Нийл.
Какво е станало с лицето ти?
Нищо ми няма. Защо ще искаш едно хлапе
да те гледа в съда, докато ти удължават присъдата
с бог знае колко, освен излежаното време
за убийство? - Знаеш ли, че една жена отвън
бърника по ланд роувъра ти?
Да, трябва да е Алисън.
Ще ми сложи новия алтернатор, който си взех по Ибей.
А тя знае ли какво прави?
Да, естествено. Фермерка е. Или беше такава,
преди да я арестувам. - За какво? - Непредумишлено убийство.
Чуваш ли какво говоря?
Раян ще ходи ли?
Един бог знае. Нийл твърди, че му е изяснил,
че няма да го заведе, но не това е важното.
Може да отиде или не, да прави каквото ще.
А защо. Защо е поискал от него
да отиде?
Здрасти! - Здрасти.
Искаш ли чай? - Може.
Ами, не знам. За да го види.
Вижда го по време на свижданията.
Не й ли предложи чаша чай?
За да го види в различна обстановка.
Облечен в костюм. Не знаех коя е.
Непредумишлено убийство? Кого е убила?
Сина си. Иска да се изфука, нали?
Какъв корав мъжага е,
да покаже среден пръст на властите,
сякаш не му дреме.
Ще ти кажа нещо. Трябва да отидеш.
Ако слухът, че е послъгал излезе верен,
за да спаси Дариъс Кнезевич
и скрие истината за убийството на Гари Гаковски, добре е да идеш.
Благодаря.
Вярно ли е, че Крис Оксли си е осигурил алиби
за датата, на която Гари е убит?
Разбира се. Пълни глупости.
Ройс се пробва да прахосва времето на полицията,
понеже е чекиджия.
Не, права си. Ще отида. Утре ли е?
Да. Аз няма да ходя.
Не е нужно да ходиш.
Защо е убила сина си?
Отидох на погребението на майка му.
На майката на Томи Лий Ройс.
Така ли? - Да. Аз намерих тялото й, а той реши,
че сигурно съм я убила. Побесня,
щом ме видя. Наложи се да го изведат, докато крещеше.
Защо отиде? - За да го видя. Не знам.
За да бъда там, ако се опита да избяга. Не знам.
Това е Алисън Гарс.
Уби сина си, защото беше Дарил Гарс.
Леле. - Да.
Гладна ли си?
Ще отида да се преоблека.
Има ли достатъчно и за Алисън?
Разбира се.
Няма да те ухапе. - Но стреля по хора.
Е, теб няма да те застреля.
Научих един куп работи за него.
За кого?
За Дариъс Кнезевич. И за брат му,
Желко. Двама са.
Желко е по-големият, и на него му сече пипето,
но освен това е здравеняк, като тухлен кенеф.
А Дариъс, той...
При него всичко се случва на друго ниво.
Всичко, което пипне.
Двамата са станали легенди
на своето време.
Знаеш ли, човек, с когото разговарях,
смята, че Желко и Дариъс
са били върху мотоциклета, когато Ашли Каугил е бил застрелян.
Помниш ли, имаше сведения за двама мъже
на мотоциклет?
След като се справили с това,
станали истински предприемачи.
Дариъс е утроил,
даже учетворил дейностите си, като едвовременно е положил усилия,
които се оказали успешни, и то не в незначителна степен,
да изчисти образа си.
Не ми харесва.
Оставих му съобщение. Съгласи се да ми даде интервю
в качеството си на вероятен бъдещ общински съветник.
Трябва да внимаваш.
Хубаво е да отида за присъдата в Лийдс утре.
Какво ще кажете?
Харесва ли ви?
Току-що я купих.
Хубаво. Чудно. - Много хубаво.
Стои на пазара от години.
Вероятно заради покрива.
Над 10 000 кв. м. азбест.
Желко е тук.
Здравей, Желко. - Здравей, Желко. - Идиоти.
Здрасти, Виктор.
Цялата площ е 60 700 кв. м.
Какво би направил с нея?
Паркинг? - Паркинг?
Да.
А ти какво би направил?
Аз... - Да, и аз не мога да реша.
Жилищна сграда е очевиден вариант.
Хубави, изискани апартаменти,
плувен басейн в мазето, градина върху покрива.
Но това, което мисля е... - Дариъс, ние...
Проклет, досаден,
шибан малоумник!
Йосип няма да проговори, Дариъс.
Няма да посмее.
Г-н Клемент е с него. Знам, че няма да проговори.
Но нещата изобщо не биваше да стигат дотук.
Имаш ли някаква представа
колко струва адвокат като г-н Клемент?
Имаш ли? - Не, не!
Те... Ние допуснахме грешка с Йосип.
А? Съжаляват.
Аз съжа... - Защо е имало толкова пари в жилището?
Не смогвахме да ги изнасяме достатъчно бързо.
Щом изнасяхме една част, идваха още повече.
Беше пълна лудница. - Затова сте сложили дебил да ги пази?
Мислехме, че е готов.
Сбъркахме с него.
Помогни му да стане.
Искам да се уверя, че ще постъпвате по-умно
за в бъдеще.
Да. Ще го направим, Дариъс.
Ами той?
Ами ти, Иван? А?
И аз ще постъпвам по-умно за в бъдеще.
Добре.
В такъв случай,
имам работа за вас,
утре, не е трудна,
но трябва да е точна, времето да е добре разчетено.
Как мислите?
Ще се справите ли на висота? - Да. - Да.
И така, утре, ще се изтупате в най-хубавите си костюми,
и Гузим, не Виктор, ще ви вземе
в осем и половина.
После, като свършите, ще се приберете поотделно,
ти с влака, а ти с автобуса.
Къде ще ходим?
В Лийдс.
Добро утро.
Седни за малко.
Видях баба ти снощи.
Тя дойде в магазина.
С леля ти Клеър се чудехме дали
не допуснахме грешка като те водихме да го виждаш.
Не точно грешка.
Но вероятно... сещаш се.
Беше нещо, което трябваше да свършиш.
Ти имаше възможност да го опознаеш малко.
Но...
Не знам.
Чудехме се дали не е грешка
да продължиш да го виждаш.
Сега.
След като тя знае.- Какво ще кажеш да не ходиш вече, Раян?
Искаш ли да продължиш?
Колко е важно, как смяташ?
Да продължиш да го посещаваш. - Не знам.
Тя иска да се върнеш вкъщи. Каза го.
Но държи да спреш да му ходиш на свиждания.
И спомена, че има неща,
които другите не знаят.
За времето преди майка ти да умре.
Как се е държал,
и не е никак хубаво, Раян.
Какво ще кажеш за това? А?
Да се прибереш у дома.
И повече да не ходиш в Шефилд.
Помисли си, миличък.
Мамо, налага се да ги взимаш
през повечето от седмицата, в зависимост от това
кога тя реши да се появи.
Обади ли се на майка й и баща й?
Да, обадих се на майка й и баща й, на сестра й,
обадих се на приятелите й в кавички. Зъбите!
Измийте си зъбите. В банята.
Значи днес. И кои други дни? - Да, категорично днес,
защото имам занимания след училище.
Както и утре и в четвъртък.
Ще се наложи да разместя някои неща в календара си.
Да, ако можеш,
много ще съм ти благодарен.
Добре.
Хубаво. - Ще ти се обадя по-късно.
Тя вероятно ще се върне, но... - Добре.
Дочуване. - Добре, дочуване. Чао-чао.
"Имате едно ново гласово съобщение и никакви запазени съобщения.
Първо ново съобщение.
Здрасти, Джоана. Аз съм Катрин Кейууд.
от полицейския участък на "Скъркоут Роуд" в Халифакс.
Исках да те уведомя, че получихме анализа
на хапчетата, които взехме от теб.
Знам, че гаранцията ти изтича
след две седмици, но ако искаш да приключиш
с това, днес съм на смяна до 18 ч.
Позвъни ми, когато чуеш това обаждане,
за да ми кажеш каква е програмата ти. Става ли, миличка? Чао-чао."
"Здравейте, Джоана е. Моля, оставете името и телефона си..."
Излизаме след пет минути!
Втръсна ми от този ремонт.
Татко, забравила съм си читанката.
Няма да се връщаме. Ще се справиш и без нея.
И преди съм ти казвал, да си подреждаш чантата старателно.
Мамка му.
Боже мой. Какво беше това?
Татко?
Татко, не излизай.
Стойте в колата, дами.
Какво? - Кого нарече дами?
На какво си играеш? Аз бях с предимство.
На какво си играеш?
Мислех, че ще ме пуснеш. - Аз съм на пътя. Ти си на алеята.
Трябваше да изчакаш пътя да се освободи!
А ти се натресе отзад в автомобила ми,
което... - Имаме правила в тази страна, приятел.
Да си разменим контактите.
Караш като лайно, изринато с лопата.
Погледни.
Боже мой. Виж това!
Да направим снимки.
Погледни!
Не ми харесва. - Искаш да видиш книжката ми?
С радост ще ти покажа моята.
Боже мой, този тип ще му фрасне един.
Трябват ми данните ти.
А на мен твоите. - Правилно.
Идиот! - Не съм идиот,
а ти трябва да се успокоиш. - Мен ли наричаш идиот?
Не. Не това се случи.
Стават злополуки. И най-добрият начин да ги разрешим...
Да. Нямаше да стават злополуки, ако идиотите спазваха правилата
по пътищата и не караха сякаш се състезават,
за да подобрят рекорда за скорост, само за да докажат нещо.
Както казах, ти ме удари отзад,
така че... - Гледай да си застрахован, приятел.
Добре ли си?
Момиченцата ти добре ли са?
Момиченцата в колата.
Да им покажем, че можем да се разберем приятелски,
без агресия.
Не е чак толкова зле. На практика.
В най-лошия случай е неудобство,
може да се отрази на застрахователната ти премия,
но ще се оправи.
Нещо друго ли те тревожи?
Ало.
Ти...?
Ти добре ли си?
Нийл каза, че са те пребили.
Е, трябваше да видиш другия мъж.
Прекара нощта в килия с обвинение за незаконно лишаване от свобода
и пране на пари, така че...
Стига ти да си добре.
Звъня ти, защото
се сетих за онази жена,
съпругата на Хепуърт,
която арестува за незаконно притежание, на какво беше,
диазепам? Днес имам групово занятие в мисията,
сетих се за нея и реших да ти я спомена.
Ако се случи да я видиш или искаш да й се обадиш.
Ако пожелае да се свърже, би могла да й дадеш номера,
или моя номер.
Или просто й кажи да се отбие. - Така ли?
Другата алтернатива е да си завреш непотребните добри дела
в задника.
Надявах се... Исках да поговорим
и за това.
Нийл се прибра снощи,
явно сте провели разговор,
сподели, че си казала,
че има неща, които не съм знаела
за станалото,
преди Беки да умре.
Както и да е.
Тази сутрин изяснихме на Раян, че няма...
че вече няма да го водим.
И съжалявам, Катрин.
Не понасям, когато не сме приятелки.
Омразно ми е. Съжалявам. - Чакай. - Съжалявам.
Цяла нощ ли си стояла тук?
Какво носиш? Разфасован труп?
Резервната ми униформа, връщам я.
Дойде ли сряда, ще пия чай с началника,
а в четвъртък можете да ми целунете големия задник за сбогом.
Ами, добре.
Когато говоря с Джоана, ще й предам.
Чу ли какво ти казах?
Да.
Обичам те и съжалявам.
Дали е стигнал в училището?
Със сигурност ли отиде на училище?
Да.
Какво имаш предвид?
Дали тайничко не е тръгнал за Лийдс,
за да види оня чекиджия в съда? - А, ясно. Не, не.
Не.
Потегли на велосипеда си.
Тръгнахме по едно и също време от апартамента.
Ясно.
Просто ми прозвуча странно, че извратеното копеле
е поискало да го види в съда. - И на мен!
Както и скачането с бънджи.
Какво скачане с бънджи?
"Влакът наближава първи перон,
потеглил в 8:33 ч., пътува от Йорк за Лийдс."
Започни отначало. Смяташ, че Томи Лий Ройс планира да избяга,
защото е казал на Раян, че ще ходят да скачат с бънджи?
Да. Защо иначе ще го каже?
Той няма да ходи никъде
през следващите 500 години. Защо му е да го казва?
Поискал е Раян да отиде в съда.
Не че е отишъл. На училище е.
Но защо? Защо? Защо е поискал да отиде,
само заради присъдата? Не, не.
Поискал е да отиде, и когато не се появи
да стане свидетел на безредиците, скандала.
Големият мъж, който показва среден пръст на короната.
Ами аз? Трябва ми закрила.
Ако той се измъкне, ще ме преследва.
Разбери какъв е ескортът му,
какъвто и да е, трябва да го утроят.
Не мислиш ли, че преувеличаваш
няколко плоски коментара, които е изпуснал?
Ако беше някой друг, щях, само че не е.
Наясно си, че са извършили
оценка на риска в затвора, нали? - Да.
Но аз го познавам по-добре от тях, нали?
Сержант. Един мъж иска да говори с вас по телефона.
Твърди, че ви познава. Роб Хепуърт.
Да. Ясно.
Ще се обадя.
Става ли? - Не. Направи нещо повече, може да са
наели някого да взриви вратите на проклетия полицейски камион.
Дай.
Сержант Кейууд.
Джоана дойде ли да ви види вчера?
Добро утро, г-н Хепуърт.
Къде е тя? - Джоана?
Да не сте я завели в приют, в някакво убежище?
Нямам властта да поставям хората в приюти.
Трябва да отидат там по своя воля.
Откъде ви хрумна, г-н Хепуърт?
Ало?
Знам какво си мислите, но грешите. - Чакайте малко.
Да не ми казвате, че е изчезнала?
Оставили сте й съобщение!
Да, оставих й съобщение с молба да се свърже с мен, но тя не го стори.
Кога я видяхте за последен път?
Вчера. Сутринта.
Вижте, хич не ми е лесно с нея.
Знам какво си мислите, но тя е
трудна работа.
Не е нормална.
Правя всичко по силите си с нея.
Обадихте ли се на семейството и приятелите й? - Да.
Обадихте ли се в болниците? - Не, не, не. Тя...
Правила го е и преди. - Кое? - Да изчезне.
И къде беше последния път?
У майка й.
Но сега не е там.
Ами, твърдят, че я няма, но кой знае?
Обзалагам се, че е там.
Защо им е да лъжат?
Сложно е.
И сте я видели за последно вчера сутринта?
Да. - Къде? - У дома. В леглото.
Тя не стана. Не ми помогна
със закуската и кутиите за обяд, нито ги изпрати на училище.
Разбирате ли, това е другото... - Значи децата не са я виждали
вчера сутринта, но вие сте я видели? - Занесох й чай.
Ясно. Хубаво е да проверите в болниците,
но ако нищо не излезе, пак ми се обадете
и ще я обявим за изчезнала. - Не, нямам време! На работа съм!
Ясно.
Искате ли аз да го направя?
Ха! Ще си загубите времето. Тя сигурно се крие някъде.
Защо?
За да стане по-драматично?
Тя е уязвим човек, г-н Хепуърт.
Защо да е уязвима?
Защото вероятно е пристрастена към лекарства.
И, както подчертахте,
поведението й често е неадекватно до степен,
в която даже не се грижи за децата си.
А и не е отговорила на обажданията ми от вчера.
Оставих съобщения на мобилния й, както и на стационарния ви телефон.
Достатъчно е, за да ме разтревожи.
Ще затварям. Чао, миличка.
Мога ли да ви помогна?
Надявам се.
Дано не преувеличаваме, но се тревожим,
че се налага да подадем сигнал за изчезнал човек.
Ще ми кажете ли подробности?
Не сме сигурни откога никой не я е виждал, но...
Ще ми кажете ли името си? - Моето име? Тим Фийлдинг.
Мислим, че са минали поне два дни, може и доста повече.
Тя е наша дъщеря. - Какъв е адресът ви?
Тя е 26-годишна. - Улица "Хокмор Роуд" 76.
Копли.
Но тя не живее с нас.
Живее със съпруга си. - Телефон за контакт?
Ще ви дам моя мобилен.
Номерът е 07700 900 143.
Позвънихме на сестра й, на приятелите й.
Сестра й се свърза с някои други хора.
Ходихме до болница "Калдърдейл Роял", но нищо.
Как се казва? - Обадихме се на личния й лекар,
но не ни казаха нищо. - Джоана.
Хепуърт.
Кога ви се обади? Съпругът?
Снощи. Минаваше осем и половина.
Държеше се странно.
Странно? - По телефона.
Той винаги е странен. - В какъв смисъл?
"Не знам защо си правя труда да звъня,
тя сигурно се мотае някъде."
Не мисля, че ми повярва, че тя не е при нас.
Дадох го на Тим, защото не го издържам.
Говори ми така, сякаш съм го настъпила. - Да. Той е...
Разбирате ли,
ожениха се, когато тя беше много млада.
Той беше учител в училището,
а тя тъкмо се готвеше за изпити.
В следващия момент поиска от нея да зареже всичко,
за да се оженят. Което...
Надявахме се да учи в университет.
Такива като него са много убедителни,
втълпи й, че и тя иска същото.
Да.
Много беше влюбена в него.
А това, което осъзнахме впоследствие е,
че той е маниак на тема контрол.
Напълно ни изряза от картинката.
Почти не виждаме момиченцата.
Откакто Попи се роди.
А после тя разви
психически проблеми.
Взимала ли е лекарства?
Да, лекарство за тревожност - диазепам.
Но той не й даваше да го пие.
Какво искате да кажете? - Обаждаше се рядко, цялата в сълзи.
И, да, той...
Изхвърлил го в тоалетната.
Ако й се е случило нещо лошо,
той го е извършил.
Смятате ли, че е възможно?
Въпреки всичките й проблеми, ще остана изумена,
ако е изоставила двете си малки дъщери.
Този тип заключва хладилника с катинар.
Имам само още един въпрос,
съжалявам, ако ви се стори нетактичен.
Но дали е възможно
тя да се вижда с някой друг?
Не.
Не, доколкото ми е известно.
Не ме гледай така.
Да не би да не разбирам проблема?
Съмнявам се. Не е сложно.
Сложно е решението.
Казала е, че не иска тържество за изпращането й,
но се тревожиш, че ако не уредиш нещо ще се нацупи?
Ами, не. Да се цупи колкото си ще,
що се отнася до мен, защото се постарах.
Проблемът, ако си отпушиш ушите, е,
че събрах пари от хората,
правя го от седмици, сумата възлиза
на 2000 лири. - Колко?
2175 лири и шест пенса.
За нея? - Да.
Кой ти даде шест пенса?
Ами, не знам, народът даваше и дребни монети.
Сложих малка кутия до гишето на рецепцията.
Какво си направила? - Ами, тя е доста популярна.
Даряваха и хора, които е арестувала.
Не всички, естествено,
защото някои от тях още са в затвора.
Какво ще й купиш? Остров на Карибите?
Ето там е работата.
Дали да й пъхна плика с парите,
докато й намигвам, сякаш купувам
някакъв боклук от нея?
Или да й купим нещо хубаво
и да уредим скромно представяне в четвъртък,
с няколко добре подбрани думи от теб,
тук, и да й вземем торта?
Или да организираме голямо тържество?
И ако тя не дойде,
ще се натряскаме без нея,
а аз ще й дам парите по-нататък,
след като се възстановя от махмурлука.
Не знам. Питай някой друг. Питай Ан Галахър.
Те са като дупе и гащи.
Попитах всички останали, но...
Жена, която арестувах
за притежание на контролирани лекарства миналата седмица,
току-що беше обявена за изчезнала от родителите й.
Те са долу и изпитват същите подозрения
за мъжа й като мен, когато я задържах. - Какви подозрения?
Принудителен контрол, психологически тормоз.
Изчезнала е едва от вчера сутринта,
но така твърди мъжът й.
Той ми се обади одеве.
Те смятат, че е възможно да е изчезнала доста по-отдавна.
Искам да уведомя отдела за изчезнали хора.
Малко е рано, имайки предвид, че тя липсва само от...
Тя е наркоманка. Тя е уязвима.
Майка й и баща й са звъняли на семейството и приятелите.
Ще направя повторна проверка в болниците и при личния лекар,
но освен това пропусна да отговори на моите обаждания
относно гаранцията й.
Има две момиченца, които е изоставила,
а майка й настоява, че никога не би го сторила.
Може ли да изпратя Следж да обиколи съседите
на нейната улица? После ще подам сигнал
в отдел "Изчезнали лица" със сведенията, които вече ти изложих.
Познавам този човек. Учителят по физическо на Раян.
В него определено има нещо странно. - Моля?
Мъжът, дето ти се обади преди?
Да, но само защото е чул съобщението,
което оставих вчера на секретаря им вкъщи,
помолих я да дойде. И изведнъж
той осъзнава, че полицията
може да почука на вратата му,
затова се сеща, че ще е по-добре, ако изглежда заинтересован.
Майк Тейлър.
О, да.
Фантастично. Благодаря.
Мерси. Чао-чао.
Томи Лий Ройс е закаран без инциденти в кралския съд в Лийдс.
Конвоят му току-що е пристигнал и той е вътре в сградата.
Съдебна зала 3. Единайсет и четвърт.
Ела.
Най-добре да се обадя.
Ало? - Г-н Хепуърт ли е?
Роб Хепуърт? Обажда се следовател Крис Хейс от йоркширската полиция,
отдел "Изчезнали лица".
Тъкмо получих сигнал от участъка за изчезнал човек -
Джоана Мей Хепуърт.
Вие съпругът й ли сте? - Да.
Искам да говоря с вас възможно най-скоро, г-н Хепуърт.
Може ли да се срещнем на вашия адрес след половин час?
Половин час? На работа съм. - Времето е от значение,
когато някой е обявен за изчезнал, г-н Хепуърт.
Кой е подал сигнала? Понеже не съм аз.
Знаете ли къде е тя?
Не, но не е изчезнала.
Тя просто
е отишла някъде.
Но не знаете къде?
Бих искал да поговоря с вас, на вашия адрес
след половин час.
Учител сте, нали?
Ще помогне ли, ако разговарям с директора,
ако се тревожите, че ще излезете от работа? - Не, не.
Не, мога. Ще уреда нещо.
Как казахте, че се казвате?
Всички да станат.
Надявам се, че след като се появи утре или вдругиден,
или по-късно този следобед,
никой да не ме обвини, че съм изгубил времето на полицията.
Влезте! - Благодаря.
Вярно е, че смятах, че няма нужда да ходи на лекар.
Не мислех, че наистина има нужда от лекарства.
Твърде много хора взимат лекарства,
след като сами са си поставили диагноза за психически проблеми,
докато трябва само да излязат навън и да потичат.
Но след като го споменах,
напоследък
започнах да се чудя дали й няма
нещо по-сериозно.
Не тревожност или депресия,
а някакво
гранично личностно разстройство?
Сякаш тя не е в състояние да общува с реалния свят.
Имате ли нещо против да разгледам наоколо?
Как ще постъпите, ако откажа?
Ще се върна със заповед.
Заповядайте. Ако ми кажете какво търсите,
може да успея да ви помогна. - Каквото и да е: бележки, рецепти,
всичко, което може да укаже дали е планирала да замине.
Няма да откриете нищо. Вече проверих.
И не си е взела зарядното.
За мобилния й.
Не си е взела и четката за зъби.
Но мобилният й телефон го няма?
Аз не го намерих.
Знаете ли дали липсват някои от дрехите й?
Може да липсват някои, но аз не бих разбрал.
Как беше облечена последния път, когато я видяхте?
С тениска и гащи.
Тя беше в леглото.
И къде са те сега?
Тя носеше това.
Ваша чест, ако този случай беше известен
при предишната присъда на клиента ми, произнесена през 2014 г.,
вероятно съдът можеше да бъде убеден
да обедини делата,
и присъдата да беше произнесена тогава.
Ще ви помоля, предвид че престъпленията
са извършени горе-долу по същото време,
а обвиняемият е бил изложен на същите влияния,
Ваша чест да прояви снизхождение,
предвид сбора на общата присъда,
която вече трябва да излежи...
Този следобед
ще проверя мобилния й телефон за някакви движения.
Ще проверя банковата й сметка,
да видя била ли е активна,
ще проверя и акаунта й във фейсбук.
Ами туитър?
Нещо подобно? Участва ли в групи в уотсъп?
Не, има само фейсбук, доколкото знам.
Не съм сигурен, че следи и него.
А, добре.
Последен въпрос. Може ли да погледна в гаража?
Да липсва някакъв багаж - куфари, раници?
Не съм забелязал.
Джоана ползва ли спортни уреди? - Не, мои са.
Какво зяпаш? Мен ли?
Какво? Не.
Познавам те.
Не ме познаваш. - Да.
Ти си отрепката, дето чука собствената си сестра.
Какво?
Ей! Ела ми!
Какво става?
Иди да провериш.
Вътре ни трябва още охрана!
Някой да го спре! Направете нещо!
Заключете. Заключете сградата.
Спрете го! Спрете го!
За бога, Раян.
Полиция!
Полиция, отдръпнете се!
Отключете вратата!
До всички поделения, незабавно изпратете подкрепления!
Идвай.
"... избягал от подсъдимата скамейка.
Заподозреният е Томи Лий Ройс, 36-годишен...
До всички екипи: повишено внимание.
Ройс е изключително агресивен, възможно е да носи огнестрелно оръжие."
превод: teali