Не мога да ти дам титла, но ти давам меча си.
Но трябва да си верен на краля.
Назначавам те за мой нов оръженосец.
Аз ще те разоблича.
Ще потънеш в клоаката, от която си излязъл.
Никой няма да помни името ти.
Бих искал да...
... се сбогуваме.
Няма да се сбогувам, защото ще се върнеш.
Какво си направил, глупако?
Докоснал си забранена плът.
Той те е осъдил на смърт.
От теб зависи дали Леон ще има своя кралица по право.
Защо татко забелязва само Санчо? - Той е престолонаследникът.
Защото се е родил с нещо, висящо отдолу?
Такъв е законът. - Законът на мъжете.
Харесва ли ти да се подчиняваш?
Усещах молитвите ти да се проваля.
Обаче, виж, ето ме тук.
Все още съм мъжът, който един ден ще стане твой крал.
Тронът предполага насилие.
Бъди готова да пролееш кръвта на любимите си хора. Аз не се поколебах.
Агнешки мозък. Любимото ми ястие!
Какво има? Фернандо! - Татко!
Помощ!
Синът ми Санчо ще бъде провъзгласен за крал на Кастилия.
На сина ми Алфонсо давам кралство Леон.
Разпокъсвате кралството! - Такава е божията воля.
Кой го извърши?
Ти! Ще умреш! Умри, умри!
Вивар. XI век.
Когато лястовицата пее, времето се променя.
Ако славеят ти отвърне, ще видиш слънцето на хоризонта.
Птиците ни казват всичко.
Но трябва да знаеш кога да ги чуеш.
Легендата за Ел Сид Обещания и изкушения
Когато дойде вест от битката при Граус,
се молих три дни и три нощи да не си участвал в нея.
А после научих за победата и че си станал герой, сине.
Плаках от радост.
Ти се превърна във всичко, за което баща ти мечтаеше.
Добър войник, рицар.
Още не съм рицар, майко.
Няма значение, сине.
Сигурна съм, че баща ти, на небето, много се гордее с теб.
Когато успея да стана такъв,
ще се сдобия с титла, земя и замък.
Татко ще се гордее с мен.
Ще съм станал какъвто той искаше да стана.
Ами ти, Родриго? И ти ли искаш същото?
Ще последваш ли Санчо?
В двора в Бургос, предполагам.
Майко, защо не дойдеш с мен?
Сине...
Знам, че баща ти ти даде меча си
и ти повели да си верен вечно на своя крал.
Ала не се заблуждавай, Родриго.
Може се да се биеш и умреш за крал,
но за него винаги ще си разменна монета,
чрез която да придобие още кралства и земи,
нещо неуловимо като прахта.
Майко, добре ли си? - Да, сине.
От студа във Вивар е.
Знам, че твоят внук уби баща ми.
Как можа да го сториш?
Кое, господарке?
Да убиеш графа на Леон.
Господарката смята, че съм го убил?
Вярно ли е?
Кълна се пред бога, че не съм убил Флаин.
Прости ми.
Не биваше да се съмнявам в теб.
Ще заминеш ли за Бургос със Санчо?
Аз съм негов оръженосец.
Той е мой господар и мой крал.
Може да не се видим вече.
Химена.
Господарке, спомена, че годежът ти с Ордуньо...
Е разтрогнат.
Химена, аз съм обикновен оръженосец.
Оръженосец, който се превърна в герой при Граус.
Господарке.
Аз съм никой.
Нямам какво да ти предложа.
Но ако ме почакаш,
кълна се, че ще се сдобия с всичко, което заслужаваш,
след което ще съм в състояние да поискам ръката ти от краля.
Веднъж ти донесе късмет.
Задръж я и спази клетвата си.
Докато настъпи този ден, ще те чакам.
Винаги ще я пазя близо до сърцето си.
Отне ти много време да се върнеш от Вивар. Майка ти добре ли е?
Да.
Благодаря, дядо.
Никога няма да забравя какво стори с Флаин.
Не го споменавай повече, Руи.
И се пази от Ордуньо. - Правя го още от малък.
Затова ли ме повика?
Не.
Твое величество. - Изправи се, Руи.
Гледах оръженосеца и си спомних деня, в който пристигна в Леон.
Беше отдавна, господарю.
Брат ми Санчо извади късмет да те има до себе си.
Ласкаеш ме, че мислиш така.
А сега и аз бих искал да споделя този добър късмет.
Искам да останеш в Леон при мен.
Но, господарю... - Така е редно.
Знам, че нямаш нищо общо със смъртта на Флаин.
Разпитах тук-таме. Дядо ти е родом от Леон.
Баща ти носи името Лаинес, родословието му е тукашно.
Мястото ти е тук, Руи.
От дете служа на брат ти Санчо.
И още си оръженосец.
Ще те направя рицар, Руи.
Ще ти дам титла. Ще получиш земя и замък.
Какво още желаеш?
Поискай и ще ти го дам.
Обещай, че поне ще го обмислиш.
Обещавам, господарю.
С трона ли се сбогуваш, братко?
Това те забавлява,
нали, Урака?
Тежко е, когато ти отнемат нещо твое.
Вече по-добре ли ме разбираш?
Винаги съм те разбирал.
Ти така и не прие мястото си. - Кое място?
Това, което ми отреди баща ми?
Сега на теб ще ти се наложи да приемеш това, което е отредил за теб.
Кастилия.
Колко ми се иска да беше мъж.
Не. Нямаше да ти се понрави, защото, ако беше така, аз щях да съм твоят крал.
Аз бях тази, която дадох идеята на татко да раздели кралството.
Лъжеш.
Така ли мислиш?
Баща ви ви завеща наследство.
Дано го управлявате достойно.
Санчо, Алфонсо, Гарсия,
уговорих се с дон Бернардо да короняса и трима ви
в базиликата "Сан Исидор".
Посредством тези коронации искам да покажа на всички вашето единство.
Това би желал и баща ви. - Ще почетем волята му, майко.
Урака и Елвира,
баща ви щедро ви завеща наследство.
Майко, аз не...
Ще се подчиниш на бащината воля като сестра си Урака.
Заминавате веднага щом завършат коронациите.
Ще наредиш ли нещо друго, майко?
Не.
Алфонсо, почакай. Искам да говоря с теб. - Добре.
Майко, може ли за малко?
Върви.
Не сме разговаряли, откакто татко се спомина.
Налагаше се да се занимавам с въпроси от жизненоважно естество.
Щях да ти помогна, както направих със завещанието на татко.
Дъще...
Знам, че без теб нищо от това нямаше да е възможно.
Баща ти го съзнаваше и затова ти остави Самора.
Когато братята ти бъдат коронясани, ще поемеш управлението на своето владение.
А майка ми, господарката, ще остане в Леон
с Алфонсо.
Това място ми се полага по право.
Ей! Победителят се е завърнал в Леон!
И ни намери в кръчмата!
Не е нужно да си гений. - Няма да повярваш.
Нуньо иска да замине за Галисия с Гарсия.
Моля те, обясни на този разбойник, че ще дойде с нас.
Пуснете го да иде където пожелае. - Гарсия винаги е бил моят господар.
А ние винаги сме били твоите приятели. - Сякаш се налага Лисардо да го казва!
Вижте, единственото, което знам, е, че ще отида там, където иде Руи.
Със Санчо, нали?
Алфонсо ми предложи да ме направи рицар.
С титла и замък.
Дявол да го вземе! - И какво ще правиш?
Знам как бих постъпил аз. Какво ти е дал Санчо?
Спаси му живота при Граус, а дори не те посвети в рицарство.
Докато Алфонсо ти предлага всичко, за което си мечтал, нали?
Алвар,
верността нищо ли не означава за теб? - Много.
Трябва да служим на крал. Но никой не уточнява на кого от тях.
Ти с кого ще тръгнеш? - С теб.
С Нуньо, Руи, приятелите ми. Ето къде е верността ми.
Затова ми е толкова трудно да изоставя Санчо.
Лошо се целиш, Ордуньо.
Ако исках да те убия, това щеше да е забито във врата ти.
Упражняваш се да забиваш нож в гърба?
Знам какво си сторил. - Така ли?
Сигурно графът на Леон не би възразил да ми напомни.
Ти уби баща ми.
Баща ти беше предател.
Мъж без чест.
Но не съм го убил. - Лъжеш.
Ти си страхливец.
Знаеш по-добре от всеки, че не съм страхливец.
Ще открия нужните доказателства
и крал Алфонсо няма да ми откаже възмездие.
Главата ти ще се търкулне на земята на този площад.
А ако не ми даде правосъдие, лично ще те убия.
Баща ти опита да ме убие с този кинжал.
Но се кълна в бога, че не съм го намушкал с него.
Е?
Исках да обсъдим годежа ни.
Искаш да ускорим сватбените приготовления?
Баща ти нищо ли не ти каза? - За какво?
Одобри молбата ми да разтурим годежа си.
Химена! - За какво, по дяволите, говориш?
Питай графа на Леон.
Опитах да насиля дъщеря ви.
И не минава и ден, без да се проклинам за това.
Химена,
пред твоите родители се извинявам за нанесената обида.
Баща ми не ми каза за разтрогването на годежа.
Тъкмо напротив,
беше доволен от женитбата ни.
Това не е вярно.
Сега аз съм новият граф на Леон.
А графство Овиедо е мое васално владение.
Но ако дон Селсо желае да развали уговорката,
ще приема решението му.
Господарю графе,
вашето разкаяние ви прави чест.
Не виждам причина да разтрогваме годежа.
Как можеш...? - Химена.
Няма да се омъжа за Ордуньо. - Как смееш?!
Извинете.
Химена.
Химена, почакай!
Дъще.
Опитай да разбереш... - Да разбера какво, майко?
Да разбера какво? - Баща си.
Не мога да го разбера.
И майка си не разбирам.
Дъще.
В замяна на годежа ти с Ордуньо, Флаин направи баща ти граф на Овиедо.
Ако годежът се разтури,
баща ти ще загуби титлата и всичките си привилегии.
Здравей, красавецо.
Руи.
Учителю.
Радвам се да те видя. Как си? - Руи.
Не мога да държа оръжие.
С мен е свършено.
Не бих могъл да ти се отблагодаря за всичко, което си сторил за мен.
Моят оръжеен майстор и баща ми ме превърнаха в този, когото съм.
Ти си добър човек. Най-добрият.
Да се бием, дами! Руи,
ти си с мен, много ми се иска да надвия Победителя.
Къде отиваш, учителю? Все още си мой оръжеен майстор.
Ще водиш хората ми.
Да вървим.
Отдръпни се.
Веларде? - Нося вести от Сарагоса.
Носиш ли златото ми? - Ал Муктадир отказа да плати данъка.
Какво? Как смее?
Твърди, че не знае на кого да плати: на Леон или Кастилия.
Баща ми си извоюва това право, докато беше крал на Кастилия!
Твое величество,
Ал Муктадир се опитва на всее раздор между теб и Алфонсо.
Изпитва силата и решимостта ни.
Трябва да отвърнем на удара, и то бързо.
Господарю, мога да потегля с войска.
Не, Веларде, нужен си ми тук.
Руи, те те уважават.
Вземи войската ми, иди до Сарагоса и ми донеси златото.
Има ли някакъв проблем? - Никакъв, господарю.
Тръгваме незабавно.
Това злато ни е нужно.
Военната ми сила намаля след Граус.
Имам нужда от по-голяма войска,
а това може да бъде постигнато само чрез данъка от Сарагоса.
Не се връщай без него.
Веларде, ела с мен.
Какво прави господарката на Самора тук?
Търся билки за женски болежки.
А какво прави кралят на Леон на пазара?
Назначих контрольор,
който да следи мерките и теглилките, така че да осигури чистота и ред.
Уверяваме се, че се прилагат новите закони.
Какви нови закони?
Забраних клането на добитък по улиците.
Това е пазар, не кланница.
Майка ли те посъветва?
Нищо не ми е казвала. Идеята е моя.
Майка беше велика кралица. Ако... - Накъде биеш, сестро?
Наникъде, братко.
Ще станеш велик крал.
Имам ти пълно доверие.
Знам, че ще взимаш собствени решения.
Смяташ, че майка ще ме манипулира.
Не. Знам, че не би се съгласил.
Майка не иска да имам съветник.
Нима? - Да.
Твърди, че тя ще ме съветва. Няма по-добра от кралицата майка.
Чудесна идея. Естествено, приел си.
Не. Заявих, че трябва да си помисля.
Как, мислиш, че трябва да постъпя, Урака?
Аз бих приела. Няма по-добра от нея.
Не бих обръщала внимание на онези, които смятат,
че управляваш Леон под полите на майка си.
Сине. Идваш тъкмо навреме.
Законите на Леон. - Точно така.
Мисля да опитаме... - "Ние" ли?
Майко, трябва да си почиваш.
Защо не оставиш тези въпроси на мен?
В края на краищата, аз съм кралят.
Извинете, че прекъсвам владетелите на Леон,
но кастилската войска тъкмо потегля.
Какво? Накъде?
Към Сарагоса.
Сестро, трябва да сторим нещо.
Опитах се да накарам Руи да остане в Леон.
Направих му предложение, което беше трудно да откаже.
Предложи ли му жена? - Не.
Алфонсо, има още много да учиш, за да се превърнеш в добър крал.
Не искам да заминаваш за Самора.
Искам да останеш тук, до мен.
Изобщо не ми е хрумвало нещо друго.
Май ни чакат, Руи.
Е?
Крал Ал Муктадир няма разпра с крал Санчо Кастилски.
Вече уведомихме съветника му.
Радвам се да го чуя,
понеже означава, че няма пречка Сарагоса да плати данъка си.
Няма. Ще го платим.
Но на кого?
Крал Фернандо извоюва тази привилегия за Кастилия.
Заедно с кралството, Санчо наследи тази привилегия.
Привилегиите преминават от ръка на ръка по време на война.
Дошъл съм за златото на Кастилия. Няма да си тръгна без него.
Ще нападнеш Сарагоса с шепа мъже?
Възнамерявам да защитя интересите на моя крал по всеки възможен начин.
Аз съм евреин
и не вярвам на тази работа, че си благословен свише.
Щом искаш да защитиш интересите на твоя крал,
ела като приятел.
Предай на баща си, че от днес нататък ще бъде възприеман като вероломен васал.
Сигурен ли си, че искаш това да е посланието?
Дума по дума.
Ето каква е разликата между Леон и Кастилия.
Не можеш да убиеш този, който има благословията на небето.
Съдбата му е решена.
Алах му е възложил големи планове
и можем да се възползваме от тях.
Разчетох го по звездите.
Тогава си видял нещо, от което няма да има и следа следващата зима.
Евреинът е прав.
Твърде малко сме, за да обсадим такъв голям град.
Ще отнеме месеци да го подчиним.
Ако изобщо успеем. - Не можем да се върнем без данъка.
Когато кукувицата запее, идва пролетта.
Не обичам кукувици.
Унищожават яйцата на други птици, за да оставят своите да се излюпят.
Това е.
Лисардо, Нуньо, останете тук с войската.
Алвар, избери 12 души. Заминаваме за Тортоса.
Какво си намислил?
Нещо, заради което бог може да ни изпрати в ада.
Ще лагеруваме тук.
Ще ида напред и ще застана на стража.
Съвсем сам? Аз ще остана с теб.
Недей.
Трябва да помисля, приятелю.
Още ли носиш монетата, която ти дадох?
Оставаме тук.
Химена, отбягваш ме от дни.
Спри за малко, моля те.
Защо не можеш да забравиш случилото се?
Допуснах грешка, бях пиян.
Кога ще ми простиш?
Ако наистина ме обичаш,
ме освободи.
Не мога.
Ти си единственият човек,
който може да ми попречи да се превърна в баща ми.
Нуждая се от теб.
Можеш да ме принудиш да се омъжа за теб,
но сърцето ми никога няма да е твое.
Красива нощ.
Седни до огъня и сподели хляба и компанията си с мен.
Знаеш, че не за това съм дошъл.
Твоята "барака" няма да те спаси от мен.
Ризницата ти те прави бавен.
Без нея, щях да съм мъртъв.
Спри!
Хвърли оръжията, иначе си мъртъв.
Какво да го правим?
Остави оръжията и си върви. - Да не си се побъркал?
Все още си осъден на смърт.
Някой друг ден. - И този ден ще дойде,
момче птичарче.
Не знам откъде се появи, приятелю, но ти благодаря.
Длъжник си ми. Един мях с вино няма да е достатъчен.
Изобщо не съм си представял, че ще пресека площада като крал на Леон.
Нито пък Санчо като крал на Кастилия, а погледни го.
Търсих те. - Как да ти помогна, братко?
Валарде.
Беше съветник на баща ми в Леон, но желае да ми служи в Кастилия.
Имаш ли възражения? - Никакви.
Радвам се за теб, той е добър васал. - Хубаво.
Почакай, Санчо.
И аз имам да ти кажа нещо.
Добре, излей отровата си.
Ще ми липсваш, когато отидеш в Бургос.
Става дума за Велидо. Иска да ми служи в Самора.
Някакви възражения? - Велидо...
Любовта му към теб го предава.
Вземи го.
Ще ти е нужно кученце между полите, дето няма да познаят мъж.
Даже кучетата ти ти изменят.
Знаеш за Руи, нали?
Не си ли чул?
Алфонсо му направи предложение, което не може да откаже.
Ако съм сигурен в нещо,
то е във верността на Руи.
Убеден ли си?
Майко. Чаках те.
Какво искаш от мен, сине?
Валарде заминава за Кастилия и Леон остава без съветник.
Сине, аз ще те съветвам.
Ако позволя на майка ми да надзирава царуването ми, ще изглеждам слаб.
Какво ще си помислят васалите и враговете ми?
"Вижте, ето го детето-крал." Не.
Сестра ми Урака ще ми стане съветник. - Урака?
Сестра ти трябва да отиде в Самора. Така искаше баща ти. Вашият баща.
Той беше господар на Самора, колко пъти е ходил там?
Веднъж, дваж?
Ариас Гонсало управляваше града.
Това е безумие.
Лудост. - Майко.
Защо не заминеш със Санчо за Кастилия? Той повече се нуждае от теб.
Това ли искаш?
Това искам.
Спокойното сърце е по-хубаво от ковчеже, пълно със злато.
Беден е този, който не обича красотата.
Недостоен е за слънцето, което хвърля светлина върху него
и целувката, която облекчава горчивите ни скърби.
Поезията е пътят,
който води всички ни.
Усещам, че мъдрецът Абу Бакр
иска нещо от мен.
Твоята мъдрост.
Господарке. - Какво правиш тук?
Помолих те за дискретност по този въпрос.
Трябва ли да ти измъквам думите с ченгел? Говори!
Сарагоса не се съгласи с искането на Руи.
Ще продължат да изпълняват твоя план.
Кажи ми, че не е вярно.
Съжалявам, татко.
Мундир се опита да защити честта на това семейство.
Твоят син
се е опитал да убие Руи,
без позволението на краля.
Сигурно имаш добро основание, за да постъпиш по този начин.
Имам.
Достойнството на този род.
Каква обида ни е нанесъл Руи?
Въздишките на младата девойка могат да бъдат чути и по-далеч
от рева на един лъв.
Образовахме Амина, за да бъде свободна телом и духом.
И не за да може да я докосва всеки.
Случило ли се е?
Това е последният път, в който вземаш решение.
Никой да не пипа Руи, без моя заповед!
А свободата на Амина
не я прави безотговорна за нейните решения.
Черничеви дървета.
Оттук идва коприната на Сарагоса.
Бялото злато на Ал Муктадир.
Разбирам какво ще направим. - Не искам никой да пострада.
Руи!
Спомни си за какво сме дошли!
Руи ни нанесе повече вреди за една нощ,
от десет години военни арагонски кампании.
Татко...
Позволи ми да взема сирийския отряд и да им дам урок.
Вече имаме достатъчно врагове, за да добавим и такъв като Руи.
Приготви плащането и го извикай да дойде.
За момента предпочитам да останеш в Сарагоса.
Така и ще стане.
Ала звездите не лъжат.
Грешат!
Това не е благословия.
А проклятие.
Руи ще види сметката на всички ни.
Не искам хората да попадат извън обсега.
Руи, някой е дошъл да те види.
Какво желаеш, господарке?
Желанието ти опозори името ни.
Не знам за какво говориш. - За Амина.
Баща й я заключи в покоите й. Жива я погреба.
Амина е свободен дух.
Ще умре, ако не бъде освободена. - Не виждам какво мога да направя.
Твоята уста обрече дъщеря ми.
И само твоята уста може да я освободи.
Игра мръсно. Но ти беше от полза.
Дано не се налага пак да пресичам тази граница.
Парите за данъка са готови.
Ще вземеш половината сега,
а остатъка ще получиш след коронацията. - Искам всичко веднага.
След като изгори полята ни,
не можем да си го позволим.
Тогава ми е нужен заложник като гаранция, такъв е обичаят.
Близък на твое величество.
Кого си си наумил?
От 50-те хиляди
30 са в златни монети.
Останалите са в сребърни монети.
На двора те чакат 12 мулета
и два коня, като подарък за Руи ал Саид.
Ти си свободен дух. Но си родена преди времето си.
Аз съм дъщеря на баща си.
Баща ти се нуждае да бъдеш неговите очи в земята на франките.
Ала внимавай.
Ако разбера, че си позволила Руи да те докосне,
ще знам, че съм загубил дъщеря.
Ела и ме чуй.
Внимавай с нея. По-опасна е и от Садаба.
Някой от Леон се е пробвал да изплатят данъка на тях, вместо на Кастилия.
Ето каквото поиска от мен, господарю.
Отне ти много време.
Маврите се колебаеха.
Някой от Леон е скроил заговор, за да се случи.
Кога реши да ме предадеш?
С това миро, с което ви миропомазах,
и с тези корони, които вече носите,
сте облечени в кралско достойнство.
Нека бог напътства делата ви.