"Спи, кралю мой, почивай.
Спи сладка обич моя.
Спи спокойно, аз съм тук.
Не бой се от нощта.
Не бой се, няма нужда.
Не бой се от нощта, от мен ще почерпиш сили..."
Какво става с мен? Какво ми е?
Сънуваше, любими. Аз бях, мили.
Веларде! Любима, какво ми е?
Аз те виках, любими.
Дадох му последно причастие.
Сега той трябва да се изповяда.
Огледало!
Майко! - Някой да му даде огледало!
Това е белегът на Каин.
Удари си главата. Ти припадна, любими.
Помогни ми, моля те!
Твоя е властта, твое е кралството,
ти си над всичко тленно.
Кралството, което ти ми даде,
сега аз ти връщам.
Съблечете ме.
Моля те само за душата си.
Сигурно ти е трудно да гледаш трона без баща ни.
За теб не е ли?
Забележителна си.
Не те разбирам. - Най-спокойна си от всички.
Държиш цялата болка в себе си.
Предполагам, че му е дошло времето.
Житейски факт.
Всички стигаме дотам рано или късно.
Не говоря за татко.
Говоря за Санчо.
Той ще вземе трона.
Естествено, нали е първороден.
Мислиш ли, че ще е добър крал?
Мислиш ли, че ще е по-добър от мен?
Никой няма да е по-добър крал от теб, Урака. Но ти си жена.
О, да. Горката аз.
Какво слабо, крехко и беззащитно създание съм.
Ти не си такава и го знаеш.
Урака...
Мислиш ли, че аз бих могъл да стана крал?
Да.
Да! Да!
Ако се отърсиш от своята пасивност!
Малкото ми братче.
Остани тук и ще се опълчваш на смъртта всяка нощ, идвайки да ме видиш.
В Сарагоса има християнска общност.
Друга любовница ли си имаш в Леон?
Трябва да тръгвам.
Когато станеш истински герой, ще се върнеш при мен.
Ти беше най-добрият воин.
Приеми този меч "хинета" в знак на благодарност.
Благодаря.
Мъже като теб винаги са добре дошли в Сарагоса.
Тук имаш свой дом.
Ти си "sayyid" (господар).
Желая ти всичко най-хубаво.
Когато стигнем в Леон, ще помоля краля да те направи рицар.
Връщай се при останалите.
Господарю,
не искам да злоупотребявам с щедростта ти, но имам една молба.
И каква точно е тя?
Позволи на мъдреца си, Абу Бакр, да ме придружи.
Ще ни научиш ли да правим астролабии?
Разбира се.
Абу Бакр ще дойде с теб.
Баща ми ще ти е вечно благодарен.
Твое величество.
Твое величество, не мисля, че искат астролабия.
Ясно е като водата от моя водоем.
Какви ли вести от Леон го принудиха да се разбърза да си тръгне?
Иди да узнаеш какво става.
Да, твое величество.
Да им сглобиш астролабия не е същото като да ги научиш да си служат с нея.
Това място ще ми липсва.
Заради битката?
Да, да, заради битката.
Какво си сторил, глупако?
Докоснал си забранена плът.
Принц Мундир го знае.
Осъди те на смърт.
Защо не ми направи нищо?
Един арабин никога
няма да навреди някому, докато се ползва от гостоприемството му.
Амина! - Не.
Ти си в опасност, не тя.
Амина е дъщеря на Върховния.
Ето ги и тях.
Черепът на свети Исидоро и ръката на свети Мартин.
Спаси ме.
Спаси ме!
Още имаш време да се изповядаш.
Грехът ми е твърде голям. Убих братята си.
Те загинаха на бойното поле.
Аз ги убих.
Грехът на Каин е ужасен.
Но бог е милостив.
Има ли друг грях, който тежи на душата ти?
Не.
Не се ли разкайваш за смъртта на крал Бермудо?
И той загина в битка, която предизвика твое величество.
Не съм предизвикал тази битка.
Тази смърт не тежи на душата ми.
Върху чия друга тежи тогава?
Кралят се нуждае от мен.
Дано сте ме извикали за нещо важно.
Това е папската була на негово светейшество.
С нея можем да те направим кралица на Леон.
Още ли я искаш?
Знаете по-добре от другите, че не така исках да станат нещата.
Но щом такава е божията воля,
приемам булата.
Ще стана кралица на Леон.
Това, което знаем по-добре от другите е,
че ти си уредила смъртта на брат си, крал Бермудо.
Значи е вярно.
Мили боже.
Собствения си брат.
Имаш само един изход.
След смъртта на Фернандо, ще се омъжиш за мен.
Тази була ще те направи кралица, а мен - крал.
Никога.
Тази, която се е венчала за лъв, няма да се задоволи с плъх.
Както желаеш.
Въпросът е какво ще правим след смъртта на краля.
Санчо е законният наследник.
Няма да допуснем той да царува.
Кастилска отрепка е, като баща си.
Кого си си наумил?
Щом графът на Кастилия е носил короната на Леон,
защо не е и самият граф на Леон?
Рим ще ме подкрепи ли?
Оставете ме сама.
Коя си ти?
Къде е майката, на която се възхищавам толкова много?
Умира с баща ти.
Не говори така, майко.
Винаги си била силна като скала.
Знам, че времето е тежко, и аз обичам татко,
но ще станеш кралица на Леон.
Няма корона.
Няма нищо.
Благородниците се обърнаха срещу мен.
Но папската була...
Няма була.
Баща ти...
Баща ти умира.
Загубихме всичко. Всичко.
Майко...
Флаин ще се качи на трона. Всичко стана ясно.
Майко, не ти е нужна булата, ако татко абдикира в твоя полза.
Той умира. Помоли го.
Той те обича.
Леон е твое наследство.
Спечелил е верността на благородническото съсловие.
И най-важното,
има подкрепата на Рим.
Довери ми се. Моля те.
Ще измисля нещо. Няма да оставя нещата така.
Много си смела.
Понякога се чудя дали не бях твърде сурова с теб.
Ти си добра дъщеря.
Графе Флаин?
Химена, качи се.
Как да ти помогна? - Дойдох, за да те помоля за услуга.
Ако е в моя власт...
Освободи ме от годежа ми.
Не виждам причина да го правя.
Той опита да ме насили.
"Опита".
Защитих се.
Считай годежа си за анулиран.
Да живее кралят!
Ура!
Да живее Санчо! - Да живее Руи!
Хвала на бога!
Да живее кралят на Леон! Да живее кралят!
Да живее Санчо! Ура!
Да живее Санчо! - Ура!
Ти ли си Руи?
Да, аз съм.
Това е Руи! Героят от Граус! Това е той!
Да живее Руи! Да живее кралят!
Ура за нашите смелчаци!
Да живее Руи!
Варно ли е, че си убил стотина арагонци в битката?
Не съм ги броил, но не бяха сто.
Но аз - да! Аз убих стотина! - Аз убих повече!
Разкажете на всички, че Алвар е убил над стотина мъже.
Изглежда довечера няма да спим сами.
Да живее Санчо!
Да живее кралят! - Да живее Санчо!
Трифон. Къде е Трифон?
Да живее Леон!
Не!
Жената на Трифон. Вдовицата му.
Да живее принцът!
Алонсо! - Сине!
Не!
Да живее кралят! - Да живее Санчо!
Бог да пази Санчо!
Да живее Руи!
Идете да отпразнувате победата.
Абу Бакр, ела с мен.
Руи.
Мина доста време.
Дойдох, за да те предупредя.
Леонските благородници желаят смъртта ти.
Кажи ми нещо, което не знам.
Само защото извадих късмет,
не се върнах в Леон с това, забито в гърба ми.
Пази се. - Ще се пазя.
Не искам да зарадвам годеника ти.
Годежът ми с Ордуньо е развален.
Знам всичко.
Любими, съжалявам, не съм искала да ти навредя.
Само да спася живота ти, това е.
Моля те, прости ми.
Прости ми.
Короната е твоя, Санча.
Винаги е била.
Мили мой.
Прости ми.
Не биваше да се доверяваш на Флаин. Изобщо.
Господарке, трябва да говоря с краля.
Не сега. След покаянието се чувства много слаб.
Принц Санчо се върна,
но войската му е оредяла.
Можем ли да отбраняваме замъка с войниците на Санчо?
Можем.
Но поради слабостта на краля, Флаин ще събере поддръжниците си.
И ще нанесе удар.
Рицарството на Ордуньо би могло да послужи за оправдание.
Ако Фернандо не изпълни...
Ордуньо ще стане рицар.
Пази си силите. - Той ще стане рицар.
Можем да си откупим малко време.
Бойната ти слава се носи преди теб. Поздравления, братко.
Благодаря, сестро.
Сега трябва да сме единни. Заедно, пред лицето на...
Добри думи от теб?
Усещах молитвите ти да се проваля. Даже да падна убит.
Обаче виж как те изигра съдбата.
Ето ме тук.
И все още съм мъжът, който един ден ще стане твой крал.
Санчо.
Сине!
Доведох го, както ме помоли в писмото, майко.
Санчо е довел Абу Бакр. Той ще те излекува.
Какво ми причини, сине?
Не мога да сторя нищо за него.
Вече е в божиите ръце.
Вървете си, всички. Вън, моля ви, вън.
Искам да поговоря със Санчо насаме.
Кажи ми само едно.
Кажи ми, че не е бил отровен.
Няма как да знам.
Как се разболя?
След като му казаха, че брат му е мъртъв.
Подобни силни емоции са могли да предизвикат заболяването му.
Благодаря. Благодаря.
Върна се, за да опетня ръцете си
с кръвта на още един брат, сине.
Не си го сторил ти.
Отиде от мое име.
Все едно аз съм го убил.
Изпрати ме с малка войска да се срещна с враг,
петкратно по-голям.
Спечелих без да мисля за своя живот или за нечий друг,
и излязох победител.
На твърде висока цена. Твърде висока.
Замалко да умра, татко.
Ако не беше Руи, щях да се върна в Леон мъртъв.
Моля те да го направиш рицар.
Не. Не.
Какво? Защо не? - Сега не е времето.
Татко, заради теб няма да удържа на думата си.
Татко... - Твоята дума?
Закле ми се, че няма да убиеш брат ми.
Какъв досадник!
Всичко е наред. Ела тук!
Върни се като пораснеш!
Махай се! - Ей!
Няма да открадна сърцето ти, но ще открадна пилето ти.
Гладен ли си? - Да.
Искаш ли пиле? - Да.
Е, пилето ни свърши.
Дай ми малко пиле, Лисардо. Да.
Много си красива.
Какво правиш, по дяволите?
Какво? - Намери си своя!
Извинявай.
Искаш ли още?
Ела, красавице, ела тук! - Алвар!
Алвар, за теб!
"Алвар извади меча, дамата го съзря и изпищя.
Ай, Алвар, добри ми сеньор, мислех, че си малко по-голям.
Брат ми е на осем, но има своя малък нож.
Алвар прибра ръждясалия меч, тръгна и дамата му рече:
Не унивай, сеньор, че си млад, годините си с теб ще поделя."
Алвар!
Да!
Наздраве, другари!
Героят от Граус се е върнал в Леон и не е отишъл да види дядо си?
Заслужаваш да те шамаросам.
Кралят ще го стори.
Аз ще стана рицар.
Не бих могъл да се гордея повече, моето момче.
Премери силите си в битка и бог ти позволи да се върнеш.
Битката не беше единствената опасност, която срещнах.
Флаин е изпратил Педро Вела да ме убие.
За какво ти е лютня?
За да може приятелят ни да се научи да пее
и ушите ни да спрат да кървят.
За мен ли е?
Със здраве, Лисардо.
Ей, това е Победителя!
Или както каза мавърът:
нашия сид.
За нашия сид!
Който скоро ще стане рицар!
За всички!
Да!
Какво правите тук?
Празнуваме победата, както ни заповяда, господарю.
Теб кой те пита, малоумнико? - Господарю.
Мъжете имат нужда да забравят пролятата кръв.
Няма нищо по-добро за тази цел от малко вино.
Смяташ ли, че е редно да празнуваме, докато вдовиците на другарите ни ридаят?
Спрете всичко това, ще поднесем съболезнованията си. Дръпни се.
Продължавайте!
Вдигнете наздравица за онези, които не се върнаха. Те щяха да сторят същото!
И за живите!
За живите! - Радвайте се, докато можете!
Господарю.
Ще прекарам тази вечер в нощно бдение преди посвещението, нали?
Нощно бдение ли? Баща ми умира, Руи.
Идвам. Идвам.
Ти... вдовицата на Трифон ли си?
Да, господарю.
Дойдох, за да изкажа съболезнования.
Също и от името на баща ми, краля.
Вземи. Това е брадвата му.
Съпругът ти се бори смело при Граус, сеньора.
Моля те, приеми и това.
И утре се виж с Веларде. Той ще ти отпусне годишен доход.
Много съм ти благодарна, господарю,
но имам девет гърла за хранене.
Сякаш седем не бяха достатъчно,
имах нещастието да родя близнаци.
Вземи тези двамата на служба.
Силни и издръжливи са като баща си.
Баща ви ми служи вярно и смело.
Елате утре в двореца.
Ами третият? Моля те.
Идва зима.
Не искам да изхранвам останалите с първото, което умре.
Трима е прекалено.
Моля те, моля те. Моля те... - Бог да е с теб.
Моли се на Христа, нашия господ, да прости греховете ти.
Включително и факта, че си опитал да изнасилиш Химена.
Не съм изнасилил Химена. - Млъквай!
Бях пиян.
Годежът ти е отменен. Имам други планове за теб.
Химена, не, Химена е моя...
Падни на колене и се моли!
Защо прави нощно бдение?
Ще ставам рицар.
Кралят умира.
Няма да посвещава никого в рицарски сан.
Него ще посвети.
Как смееш да проявяваш неуважение към графа на Леон?
Господарю,
прости на внука ми. Кръвта от Граус все още кипи в него.
Изведи го оттук.
Да, господарю.
Хайде. Ела.
Какво правиш, дядо?
Дразниш вълка.
А ти го защитаваш.
Не искам да допуснеш грешка, за която после ще съжаляваш,
затова, поне веднъж,
се вслушай в стареца и излез оттук.
Мразя граф Флаин, майко.
Погледни го.
Колкото по-слаб става баща ти, толкова по-силен става той.
Ордуньо Флаинес, потомък на графовете на Леон,
готов ли си да положиш клетвата?
Заклевам се да умра без колебание
за моята вяра, за моя благороден господар и за кралството.
Приближи.
Нека бог никога не позволи да забравиш клетвата си.
Нека бог никога не позволи да забравиш клетвата си!
Вече си рицар.
Препаши меча си и затегни шпорите си.
Руи!
Учителю.
Това е работа на пажовете. Ти си оръженосец.
Напомня ми кой съм.
Следващия път, ме питай и аз ще ти кажа кой си.
Аз съм никой.
Сражавах се с баща ти за завладяването на Леон.
И Атапуерка. - Знам.
Баща ти загина, служейки на краля.
Ти си синът на този мъж.
Ти си синът на Диего Лаинес!
Досущ приличаш на него.
Също така си мъжът, който уби първенеца на наварците,
и Варо, воина, който уби Трифон и ме осакати.
Ти си мъжът, който спаси живота на Санчо.
Как е възможно без да се сражава,
без дори да напуска Леон,
Ордуньо да стане рицар, а аз не?
Той има повече земи, повече власт, по-изтъкнато родословие от твоето!
Той е син на графа на Леон!
Руи,
ние не сме едни от тях.
Може да споделяме масата с крале, принцове и благородници,
да се сражаваме в битка редом до тях,
да лъжем заради тях, да се смеем с тях,
да воюваме с тях, да умираме с тях...
... и пак да ни осакатят за цял живот.
Когато им изнася, ни употребяват или жертват.
Да не мислиш,
че след като вече съм безполезен,
някой ще си спомни, че съм им служил 30 години?
Аз.
Аз ще си спомня.
Винаги ще си останеш моят учител.
Стига, стига, стига.
Недей да вършиш работата на пажовете.
Да го върнем в покоите му.
Твое величество.
Бъди силен, твое височество.
Какво съм те учил? Не бях ли добър учител?
Най-добрият. Най-добрият, графе.
Не знам какво бих правил без теб.
Дворът е като вълча бърлога. Никога не им показвай слабост.
Татко!
Урака, сега не е моментът.
Знам как да попречим на плановете на граф Флаин.
Ти беше права, майко.
Който спечели Рим, ще управлява кралството.
"Аз, Фернандо Велики, крал на Кастилия и Леон,
син на Санчо, крал на Пиренеите и Тулуза, граф на Кастилия,
направих всички сарацини по тези земи
мои поданици със силата на оръжието,
от които придобих Коимбра..."
"... Ламего, Висео, както и други крепости,
съм готов да отдам душата си на бог, готов съм."
"Готов съм да дам
това, което получих от баща си на моя първороден син,
следвайки традициите на Кастилия.
Синът ми Санчо
ще бъде провъзгласен за крал на Кастилия.
Ще получава данъка на мавърския крал на Сарагоса."
Санчо?
Предава Кастилия на Санчо? Защо?
"На сина ми Алфонсо
давам кралство Леон.
Той ще получава данъка на кралство Толедо.
И ще се сдобие с титлата "крал на готите"."
Защо Кастилия е за Санчо? - Не знам.
"Гарсия ще бъде провъзгласен за крал на Галисия
и ще получава данъците на Севилия и Бадахос.
Що се отнася до Урака и Елвира,
им дарявам
много благородните градове Самора
и Торо,
които ще са в състояние да задържат при условие,
че не се омъжат."
Майко!
Разкъсваш кралството!
Санчо трябва да е крал!
"... на моята воля пред бог."
Алфонсо да стане крал! - Така да бъде!
Алфонсо!
Достатъчно!
Такава е божията воля.
И Рим я приема.
Хвала на бога!
Деца мои, коленичете.
Закълнете се, че приемате последната ми воля.
И че няма да вдигнете ръка срещу своите братя и сестри.
Закълнете се пред бога, пред своя крал
и пред своя баща.
Заклевам се в честта си, че приемам волята на краля
и че няма да вдигна ръка срещу братята и сестрите си.
Заклевам се.
Заклевам се да се покоря на волята на моя крал
и моя баща.
Кълна се в живота си, че приемам наследството,
с което ме даряваш.
Ти!
Ела тук!
Господарю.
Познавам потеклото ти
и съзнавам на какво си способен.
Закълни ми се,
че ще се погрижиш децата ми да не воюват едно срещу друго в битка.
Закълни се.
И ми се закълни,
че няма да пролееш кръвта на никое от тях.
Закълни ми се!
Кълна се да умра, защитавайки моя крал, Санчо.
И се кълна да изпълня това, което видях да върши баща ми,
дълга си, без да очаквам благодарност. Заклевам се.
Санчо ще е заплаха в Кастилия. Придържаме се към плана.
Когато кралят умре, убий Санчо и Руи.
И Родриго също.
Ами Санча и Алфонсо?
Кралицата вече е никоя.
Алфонсо засега има подкрепата на църквата,
а той е някого, когото мога да управлявам.
В противен случай, и той ще последва съдбата на брат си.
Спечели сърцето ми
в деня, в който продаде скъпоценностите си,
за да платиш кръстоносния поход
отвъд река Дуеро.
Без теб, никога нямаше да спечеля Коимбра и Висео.
Влюбих се в теб във Висео.
Господи!
Единственото, в което сега съм сигурен
е любовта ми към теб, Санча.
Винаги съм те обичала, винаги.
Повече от всичко друго, кълна се.
Попей ми.
На ухо.
"Спи спокойно,
кралю мой, почивай.
Спи спокойно, сладка обич моя.
Заспивай вече, кралю мой, почивай.
Спи спокойно, сладка обич моя.
Спи спокойно, кралю мой, почивай.
Спи спокойно, аз съм тук.
Не бой се от смъртта.
Не бой се, няма нужда.
Не бой се от нощта,
от мен ще почерпиш сили ти."
Знаете какво да правите.
Оставете ме сам.
Господарю? Сеньор?
Помощ! Помощ!
Помощ! Помощ! Помощ! Помощ!
Дръпни се! Остави го! Учителю!
Учителю! Учителю!
Кой! Кой го извърши?
Ти!
Ще умреш!
Пусни ме! Умри, умри!