Какво?
Не, не съм откраднала тези боклуци.
Ако сте си направили труда да гледате предишният епизод,
щяхте да знаете.
Полиция!
Господи!
- Какво, по дяволите, задник? - Деба!
Какво, по дяволите...
Майки?
Франк.
Заслужавам, да се почувствам специална.
Не ме гледай така.
Имам си система. Всичко ще върна.
Ти си позор, Галахър.
Никога повече не искам да ти виждам лицето,
нито в кампуса, нито в армията си.
- Ясни ли сме, синко? - Напълно, сър.
Момче или момиче?
- Момченце. - А Тами?
Още не знам. Още я оперират.
Sync and corrections by btsix www.addic7ed.com
♪ Think of all the luck you got ♪
♪ Know that it's not for naught ♪
♪ You were beaming once before ♪
♪ But it's not like that anymore ♪
♪ What is this downside ♪
♪ That you speak of? ♪
♪ What is this feeling ♪
♪ You're so sure of? ♪
♪ Round up the friends you got ♪
♪ Know that they're not for naught ♪
♪ You were willing once before ♪
♪ But it's not like that anymore ♪
♪ What is this downside ♪
♪ That you speak of? ♪
♪ What is this feeling ♪
♪ You're so sure of? ♪
Ей, има ли останали от поничките с глазура
долу в стаята?
Ей.
Разкарай се!
Какъв ти е проблема?
Повръща ми се от проклетата смрад на майонеза.
Все едно се поливаме
с купа карофена салата всяка сутрин.
Само такъв лубринакт има в тази дупка.
Повръща ми се всеки път, когато ме доближиш.
Така ли, понеже ти ухаеш на рози
от срането си всяка сутрин в 8:15.
Поне мога да си отмия лайната,
а не като кура ти, миришещ на зелева салата.
Може ли да е в 8:30? Или в 7:00?
Не, Мики трябва да сере всяка нощ
в точно определено време.
Супер досадно.
- Млъкнете! - Така ли?
Досадно колкото това, че си плюнчиш пръста
всеки път, когато прелистваш страница
от кояти и да е педалкса книга, която четеш.
- Окей. - "Казвам се Иън
не мога да прелистя, като нормален човек.
Трябва да си вкарам цялата лапа в проклетата си уста."
Знаеш ли какво? Ако всъщност можеше да четеш,
може би щеше да разбереш, а не, "Виж ги тези шибани
ченгелчета по цялата хартия!"
- Всяка сутрин, едно и също! - Като дърти лелки!
Влязох в затвора, за да се отърва от роднините си.
Яжте ли кочана, педали!
Не и ако мирише на майонеза.
Именно!
Хайде! Под строй!
Ей.
Искам да говоря с надзорника за нов съкилийник.
Това да не ти е шибан летен лагер.
Закрайте си задниците на закуска.
Хей, успяхме, а?
Почти се прибрахме.
Няма проблем.
Надигайте си задниците, ако искате кафе!
Чукаш мъжко, докато съм бил в училище?
Понякога, зависи от насторението.
Говорех на франк.
Не може ли двама зрели мъже да делят едно легло
без това да включва секс?
Не.
Карл на телефона.
Да, да, още съм свободен.
Добре. Ще изпратя адреса.
Смръдливо, мръсно, мокро!
Сами си перете боклуците!
И двамата ми дължите пари за наем.
- Я, стига. - 37 кинта на нощ,
плюс 5, ако се къпете.
- Ами Карл? - Ще си продам военните неща
- за да изкарам някой лев. - Ток, газ
и вода на месец са 48 кинта.
Уведомете ме, ако ще се храните тук.
Предлагам разнообразни хранителни менюта.
Няма нужда да плащаш наем, Франк.
Ти си глава на това семейство.
Така ли?
Ще държа кафето топло само 10 минути.
После го изхвърлям.
Малката червена путчица,
трябва да разбере кой е шефът тук.
Аз ли?
Да, ти.
Какво става?
Опитвам се да разбера кой съм,
какъв е моят произход... д-р Кинг, д-р Дре?
Може би малко трябва да свалиш летвата,
например Тайга, Нели
или някой от братята Уейн.
Или Лестър Холт.
- Ти ли си Карл? - Кой пита?
Писах по обявата ти в Крейглист.
Искам да купя военната екипировка.
- Всичко е тук. - Супер.
Приемаш ли 75?
В обявата пише 100.
Реших да си опитам.
- Решавам да си ходя.
Ето, ето. Става. Стотачка.
Всичките са тук, кълна се.
На есен започвам обучение.
- Ще тренирам през лятото.
И какво те кара да изкаш да си офицер?
Отиде в офиса за набиране
и поцъка малко видео игри ли?
Нещо такова.
Може ли раницата?
Какво, накараха те да си мислиш,
че ще станеш офицер,
герой от войната, ще водиш в бидките?
Не знам. Може би, предполагам.
Казали са ти че си един от малцина,
че си различен,
че можеш да промениш живота си,
съдбата си?
Може би ще станеш генерал някой ден.
Мама ще започне да се тревожим, ако не се прибера скоро.
Знаеш, че това са куп тъпотии.
Не искат хора като нас, записани за офицери...
Хората от Саут Сайд,
хора, които не са много умни, не са бързи.
Просто си запълват квотата,
като ни слагат на мушката.
После ни изритват, когато не можем да покрием
изпитите по квантова физика или ако не можем да четем.
- Аз мога да чета. - И после ни захвърлят
край пътя,
окървавене.
И какво да правим? И се записваме за нищожества.
А когато си вземат медалите
и лъскавите похвали в Япония и Германия,
къде сме ние, бедняците в неравностойно положение,
като теб и мен?
Сомалия, Фалуджа, ето къде.
И когато накрая се приберем вкъщи,
е в чувал за трупове.
Не и аз.
Не и Карл Галахър. Не, благодаря.
- Няма да съм ничий щит. - Може ли да ми върнеш парите,
ако няма да ми продаваш нищо?
Останало е само прах в тези кутии от Окси.
Имаш ли четка, която мога да използвам, Франк?
Всички са общи. Грабвай една.
Какво, по дяволите е това?
Какво ще кажеш да наминем през руската пекарна
и да тафнем по някой мъфин за закуска?
Не може, партнъоре.
Трябва да излизаме на улицата, да свършим малко работа.
Какво? Защо?
Чу Деби.
- Пари за наем. - Няма наистина да направиш,
това което ти каза, нали?
Това момиче е взело доста от гените на лудата си майка.
Ако се приберем с празни джобове,
ще ни откъсне циците.
Ами децата ти? Нямат ли някой лев,
- да ги преджобим? - Нито стотинка.
Прерових им нещата през нощта,
докато спяха.
И аз.
Опасявам се, че ще е ден за работа
за теб и мен, ми амиго.
Да пробваме някой измама?
"Разсей и обери"?
Някой измама с гаранция?
"Купуване на сляпо"?
Винаги съм навит за едно класическо скачане пред коли.
На всичко съм навит.
Добре.
Това си е чисто прстъпление,
че Деби не ти отдава
уважението, което заслужаваш.
На мен ли го казваш?
Пожертвал си толкова много заради нея.
Така е.
Неблагодарна...
- Да. - ... деспотична...
- ... глезла.
Много добре я познаваш.
Лошо, че няма как
да й отнемем контрола
и да направим теб крал в къщата,
ти да определяш правилата.
Да, но как?
Не знам, просто ми се иска.
Трябва да се обличам.
Не искам да закъснявам за работа.
Виж тези, Франи.
Носила съм ги сигурно 15 пъти
и са в перфектно състояние.
Готови за връщане в магазина, днес.
Ключът е в гумените протектори за подметка.
Майка ти е гений.
- Може ли получа $125? - Сигурна съм, че можеш,
ако си намериш работа, вместо да се шляеш
цяло лято и да гледаш клипчета в Ютуб.
От моя дал от парите на Фиона.
Не.
- Защо не? - Защото са в банката
и трупат лихва на 2.4%.
Не се ли предполага, че парите са на всички?
За какво са ти, между другото?
Да не си забременил някое момиче?
Не! На 10 съм.
Така или иначе абортите са безплатни.
Така ли?
В щатът Илинойс
жените имат контрол върху телата си.
Тогава за какво са ти?
ДНК тест.
Моника вече ти направи.
Нейн и на Франк си.
Съжалявам, че ти го казвам.
ДНК тест в африканскипредци.ком
Искам да разбера от къде произхождам.
От Африка. Доволен ли си?
Готов ли си да тръгваме?
Хайде.
Давай, бебчо.
- Здрасти, Дебс. - Здравей.
Ето го и новият татко.
Здравей, Франи.
За какво е тази ръкавица?
Свих няколко от болницата,
за да не го пипам с голи ръце след като пуша.
А може и просто да ги откажеш.
Здравей.
Сладкият ми малък племеник.
Избрахте ли му име?
Фреди.
Крюгер.
Тогава... Фред.
- Фред Флинстоун? - Не знам.
Бях адски уморен, когато попълвах
документите в болницата.
Първото име, за което се сетих.
Името на професорът ми, Клайд Фред Юуенс.
Надявам се на Тами да й хареса.
Нямахме много време, да го обсъдим.
- Тя как е? - Има лоша инфекция.
Напомпата е с лекарства.
Виждам я за секунди.
Ще се оправи.
Надявам се да се оправи.
Съжалявам.
Ами...
... до после.
- Хайде, Франи. - Чао. Почакай, ей.
Ще ми помогнеш ли после?
Няма как. Имам работа.
Ще доставят новият диван днес.
Ще се посрещнеш ли доставчиците?
Стига де, Дебс, трябва да дремна. Не съм спал от 27 часа.
Свиквай. Вече ще е така.
Добре. Ще...
се оправим.
Деба! Ей.
Чао "ЛеБронки".
Ето. Вземи ги.
Мислех, че ще подобрят играта ми на баскет,
но...
изглежда
съм минал разцвета си.
Амиго, само доставям.
Имате ли кенеф тук?
Да, ей там.
Искам бира и шот Йегер, като се върна.
Окей.
Просто ги остави тук?
Може би ти намеква, че е добре да направих Измамазон.
- Какво? - Измамазон.
Върнах си микровълновата,
като изключим, че сложих вътре тухла, вместо печката.
Веднага щом доставчика го сканира,
парите ми се връщат в картата.
Никога не проверяват кутията.
Гениално.
Щях да кажа глупаво.
- Защо? - Защото е лошо.
Грешно е.
Не и ако компанията е голяма.
Прав е.
Никога няма да го направя с някой дребен търговец,
някой живеещ с родителите си.
Но големите компании, те са фактор за това.
Кражба си е, без значение от кого крадеш.
Тогава предполагам, не искаш да знаеш
за другите върки Измамазон.
- Не. - Да.
Поръчваш някаква тъпотия,
казваш им, че не си я получил,
дори и да си.
И ти пращат друга.
Искаш да кажеш, че можеше да получа два чифта кецове?
Затова имам два вибратора.
Вибратор или фенерче каза?
Мисля, че ме разбра.
Доставчикът е мъртъв.
Може ли още една бира?
Какво?
Каза, че иска още една бира.
- Господи. - Боже.
Защо му е колан около шията,
- докато пикае? - Лъскал е бастуна, Кев.
И се е душил в същото време.
Защо?
- Защото е яко.
Това самозадоволяване ли е?
- О, да. - Да.
Пич, я стига!
Аз нямам такава смелост.
Защо му е да го прави в нашата тоалетна, мамка му?
Не можа ли да изчака, да се прибере?
- Когато видиш зор... - Вие сте идиоти.
Не е ползвал и лимон.
Дори не бях чувал за това.
Държиш лимон в устата.
Когато припаднеш и започнеш да се стягаш,
захапваш лимона и се будиш.
Тогава, може би трябва да го пробвам.
- Е какво ще правим сега? - Да се обадим на ченгетата.
Или може да му претарашим камиона.
- Да. - Да.
- По - умрял намя да стане. - Да.
Какво са няколко си часа?
- Добър довод. Хайде. - Да.
Задръжте! Спрете.
Ви е права. Спрете.
Този смешник идва в моята тоалетна,
лъска бастуна, души се,
след това щеше да пийне бира и шотче,
и да се върне в камиона си,
задоволен и пиян... Дали имам правото?
- Определено. - Да.
100%
Заеби го. Можеше да убие дете.
Заслужава да му претарашим камиона.
Мърдайте. Аз съм първа.
Това е моето момиче.
180 на 120.
Трябва да спреш солта.
Солта е единственото, което става за нещо, тук.
Ами...
Наполовина съм готов тук, Честър.
Сложи белина в системата, отърси ме от мъките ми.
Айде де, сега.
Излизаш предсрочно, нали?
Предсрочно освобождаване, друг път.
Единственото предсторчно е,
спирането на данъците,
които г-н Джони Дингълбери плаща
за лечението ми тук.
Ще видиш семействоо и приятелите си.
Всички са мъртви.
Защо си мислиш ме тикнаха първо тук?
Намери си нови приятели.
Тук съм от 30 години.
Няма да оцелея и два дни, навън.
Пикая кръв.
Херпесите ми се възпаляват.
Имам деменция...
Мисля.
Нека ти задам един въпрос.
Как оцеляхте с Марко в една килия толкова години,
- без да се избиете? - Просто е.
Само...
Я, почакай.
Кой е Марко?
Съпругата ти.
Заедно сте от 12 години.
Двуметров испанец.
Обича да хапе хората по лицата.
Звучи ли ти като някой, с когото бих излизал?
Няма значение.
За теб и Мики ли говориш?
Значи помниш Мики, но не и Марко?
Кой е Марко?
- Забрави. - Ти и приятелят ти
имате нужда от малко време,
временна раздяла.
Мини-ваканция.
И как се очаква това да стане в затвор?
Ще ти кажа как.
Но трябва да ме намушкаш.
Само да не е много дълбоко, за да ме оставят тук,
а ти ще отидеш в изолатора за няколко седмици.
Ще стане ли днес?
- Побързай, Кев! - Опитвам се.
Има едини милион ключа.
Давай. Изтрезнявам.
Окей, чувам ви!
Пич, дава, хайде.
Успях. Джакпот!
Назад.
- Уау. - Майка му деба.
Дай малко!
Като Коледата на богатите.
Бог е велик!
Моля се за този момент от 6 годишен.
Доброто ми поведение накрая ми се отплати.
Кевин, млъквай. Вдигни ме.
Един наближава.
Таксито ще е тук след секунда.
Сребрист... "Ха-уан-дай." Така ли се произнася.
"Хюнди"
Мисля, че е "Хюндай."
Ще те удрят или ще се режеш.
Да хвърляме чоп.
Ако имахме монети, нямаше да сме тук.
- Ще се режа. - Звучи добре.
Аз ще скачам.
Окей.
Ще се видим зад ъгъла.
Майки?
Майки.
Кой, по дяволите е Мики?
Как е денят ти?
Бива.
Бихте ли пуснала малко класическа музика?
Разбира се.
Деба!
Внимавайте, госпожо!
Влъснахте човек!
- Господи! - Добре ли сте?
Мисля, че ми счупихте крака.
- Господи! - Лицето ми, кърви!
Стойте. Ще повикам полиция
- и линейка. - Ох, ох, ох, не!
Сам ще отида до спешното.
Веоятно и аз ще докуцукам сам до там.
Не, кракът ви! Ще ви закарам.
Извинете, но...
твърде уплашен съм да се кача в превозното ви средство.
Колко струва спешното в днешни дни?
Няколко стотачки.
Да не съм Рокфелер.
Ще изчакам кракът ми да се оправи.
Освен, ако... не искате да постъпите правилно.
Вие, глупаци такива сте измамници, нали?
- За какво говорите? - Не!
Чакайте, чакайте.
Трябва да си подновите репертуара.
Ей, почакайте. Напускате...
местопрестъпление.
Подновяване?
Още веднъж?
Този път аз ще се порежа.
Подновяване.
Пич, детето ти е напълно бяло.
Не му личи да има и капчица черна кръв.
Ами, виждал ли си родителите му?
Като се чукаме,
сме като два шибани тебешира.
Не ли по - лесно просто да откажеш цигарите?
Обмислях го, но...
мислех, че ще имам много повече време,
преди да се роди бебето, а и освен това,
никотинът ме държи буден...
и ме успокоява.
Бащинството е плашещо.
- Отгледа нас. - Но не ми дремеше,
дали ще оцелеете.
Искам Фреди жив.
Защо съм единственият в семейството,
който е чернокож?
Мисля, че имаше нещо покрай дядото на Моника,
въпреки, че никога не получихме точен отговор.
Гадно е да не знам родословното си дърво.
На кой му пука?
- Ти си Галахър. - Да.
В тази къща, да, но навън съм
черно хлапе от Саут Сайд, Чикаго.
Отидох в Urban Outfitters,
и охраната ме следи 20 минути.
А в името им има "градски".
Гладен е.
Ще бъде първото му хранене вкъщи.
Имаш ли шише или нещо което да загрея?
Не. Тами иска да го кърмя.
Как?
Знам, че е абсурдно, но...
Тами каза, че трябва да се научи, да търси цицката.
Да, било хубаво и за привързване и други глупости.
Ето така. Да покажем на Лиъм как го правим, а?
Искаш ли да покажеш на чичо Лиъм?
Ето така. Така.
Точно така.
Смучеш леко. Леко.
Малко. Малко.
Успя.
Успя. Смуче. Захапа!
Като заразно болен, носещ кондом си.
Окей, три рибни специалитета Cap'n Bob's,
един с всичко, един с картофки и един със зелева салата.
Ще са готови до 15 минути.
Йо, къде си мислиш, че отиваш?
Да не си глух?
Търся Лори. Да не е до банката?
Искаш да ти сритам задника или какво?
- Искам да видя как ще стане. - Не си мисли, че няма.
Карл Галахър.
Хей.
Миришеш толкова добре, колкото в деня, когато те срещнах.
Ти си Карл.
Да. Чувала ли си за мен?
Ан Гонзалес, помощник-управител.
Корава е като пирон. Държи всичко в ред.
Е...
готов ли си да се върнеш?
- Да. - Страхотно.
Еи, Дърк,
Карл се върна.
Ариведерчи, приятел.
Деба.
Съжалявам, бръмчалник.
Казах ти, че този ден ще настъпи.
Уволняваш ли ме, Лори?
Ще взимаш помощи.
За какво ти е да работиш?
- Имаш си доживотен доход. - Надцеяваш го.
Ще ти дам униформа.
Пазя ти я.
- Да помогна? - Поръчка за
Педро.
Два такоса със скариди. $7.70.
Един приятел ми каза, да искам допълнително сос тартар.
26 кинта за тартара.
и $7.70 за такосите.
Заповядай.
Получи ли писмата ми?
Да. Защо ми изпращаше снимки на курци?
Чепът не беше мой, глупчо.
Сега си разкарай сладкото дупенце, на работа.
Фритюрникът те зове.
- Добре, ще спреш ли да го правиш? - Да правя, кое?
За Бога, не пак!
Гледай си работата, Енцо!
Трябва да поговорим.
- За какво? - За фактът,
че искаме да се избием.
Не знам какво искаш от мен.
Да престанеш да бъдеш толкова досаден.
Помниш ли първият път, когато влязохме?
Забавлявахме се.
Да. Чукахме се постоянно.
Смеехме се.
Какво стана с нас?
Случи ни се затвора.
Дойдох при теб.
Не съм те карал.
Е, нямах особено голям избор.
Какво ще кажеш за...
временна раздяла?
- И как се очаква да стане? - Мога да наръгам, Честър.
Защо искаш да наръгаш Честър?
- Скоро ще го пуснат. - На кой му пука.
Ако го намушкам, ще трябва да остане и...
За какво ми говориш?
И ще ме пратят в изолатора.
Почакай. Зарязваш ли ме?
- Трябва ни почивка. - Шибай се.
Искаш ли да продължаваме така?
Добре, искаш почивка? Ще ти я дам.
Аз ще намушкам Честър и аз ще отида в изолатора.
- За какво говориш? - Няма да ме зарежеш.
Аз те зарязвам. Къде е бръснача.
Къде си го скрил?
И не няма да го наръгаш. Аз ще го направя.
Свободна страна сме.
Задник.
Трябва да си такъв, за да знаеш.
Боже.
Открих го, кучко.
Отключваме.
Ебаваш ли се?
Хей.
Идвам, за да върна тези обувки.
- Нещо нередно с тях? - Не.
Просто вкъщи имам много от тези.
- Пазите ли бележката? - Разбира се.
Заповядайте.
Точно 30 дни.
Защо да не ги върна?
Супер.
Но първо...
Какво е това?
Ултравиолетова светлина.
Трябва да проверя, дали са носени.
Искам да кажа, погледнете ги.
Никога не са обувани.
- Виждате ли? - Да с просто око.
Но невъораженото око не може да види телесните флуиди.
Не можеш да си представш какво усилия полагат хората,
за да изглежда,
че все едно не са носени.
Всеки се опитва да излъже системата.
Вклчително и ти.
- Моля? - Погледни.
Детска урина. Кръв.
Изненада, изненада.
- Малко повръщано. - Можеш да видиш всичко това?
Съжалявам, не мога да ги приема.
Но, господине, уредът ви греши.
Не съм ги обувала.
Не ме керай да ти преглеждам инстаграма.
Сигурен съм, че има много селфита с тези обувки.
Моля ви, господине.
Самотна майка съм, едва свързвам двата края.
Исках поне веднъж нещо хубаво в живота си.
Обещавам, няма да се повтори,
но тези обувки са 800 кинта.
Не мога да си ги позволя.
Предполагам, че мога да направя изключение.
- Благодаря. - При едно условие.
- Каквото и да е. - Ще ми духаш след работа.
Защо накрая всичко опира до секс?
'Щото сексът е страхотен.
Не. Просто искаш да покажеш надмощие над мен.
Това също е страхотно.
Не може ли просто да ти измия колата
или нещо такова?
Не е толкова задоволително.
Значи, става въпрос само за унижение.
Предполагам.
Да, вероятно е така.
Окей.
Какво ще кажеш,
да ти направя свирка?
Току що каза, че е унизително.
Така е, когато ти го предложиш.
А ако го направиш ти е различно ли?
Да. 'Щото изборът е мой.
Аз решавам. Аз имам силата.
Окей.
Тогава, разбира се.
Бих желал една свирка.
- Дадено. - Свършвам след 2 часа.
Ще се видим след 2 часа.
Приятен ден.
Звучиш като дядо ти Франк.
Да, определено.
Да погледнем какво има в памперса, а?
'Щото малко... понамирисва.
Държа те. Държа те.
Държа те.
♪ It's all right, it's all ♪
Как толкова много ако е излязло от теб?
Една секунда, а? Момент.
Окей, ето така.
Така.
Черно е.
Казаха ми, че ще е черно.
Само забърсвам, нали?
Ей, имам идея.
Държа те.
Готов?
Ето така.
Така е добре. Окей.
Така.
Нали?
Ей.
Като нов си.
Добре ли си?
Да ти намерим нов памперс
и тогава ще поспим, окей?
Само да взема нов памперс.
От болницата са ни дали само един.
Приятелче, какво ще правим?
Знам.
Следващата.
Отвори я! Отвори я!
Обзалагам се, че е поредният дифузер.
Лудница е колко много хора поръчват този боклук.
Ей, аз се вълнувам да позлвам този боклук вкъщи.
Още един Витамикс!
Йес!
- Да го вземем, Ви. - Вече си имаме, Кев.
Добре, добре, кой го иска?
- Аз! - Аз, аз, аз, аз!
Заповядай, Кърмит.
Скоро не си взимал нищо.
- Благодаря, Кев. - Пак заповядай, приятел.
Добре, Ви.
- Дай следващата кутия. - Да!
- Хайде, давай! - Хайде.
- Няма повече. - Какво?
Не бъдете алчни.
Получихте доста безплатни неща.
Ами върнатите пратки?
- Кое? - Да.
Куриерите обикалят, за да съберат върнатите.
Точно така.
Би трябвало да има купчина стоки!
Но, този път няма да ги дадем без пари.
- Няма ли? - Не! Ще ги пуснем на аукцион,
за да направим някой лев от тези неблагодарници.
Иди да вземеш скенера от мъртвеца, Кев,
- и ще вземеш пратките. - Може ли да карам вана?
Оправяй се.
Ще занеса тази количка на Лип.
Това как се слага към басейна?
Kak e?
Добре, добре.
Деба.
Не се плаши от яката.
Опитвам се да събера допълнителни пари за отбора по баскет.
Не съм тук, за да те водя в рая.
Или по лошо, под земята.
- Мисията се отменя! - Какво?
Свещеник!
Майко Божия.
Добре ли сте?
Кракът ми. Кракът ми е счупен.
Госпо...
свещеник, свещеник.
Това се опитвах да ти кажа.
Почакайте, какво става тук?
Добре сме, отче.
Слава Богу.
Излекувах се.
Вие двамата, да не се опитвате да ме измамите?
Не, станало е недоразумение.
Ще си вървим по пътя.
Ако имате нужда от пари за храна, мога да помогна.
- Я повторете? - Бог разбира се,
иска да обещаете, че няма да ги харчите за наркотици.
Би било грях.
- Благодаря ви, отче. - Да се махаме от тук,
- преди да си е променил мнението. - Да, да, да, да!
Добре, добре.
Пиячка или кока, или по малко и от двете, Франк?
Какво ще кажеш? Какво ще кажеш?
Какво е станало?
Не си ли щастлив?
Изкарахме 10 долара.
10 долара няма да ни решат проблемите.
Ще ни изрита.
Трябва да намерим място за спане.
Вбесява ме.
Имам наследство, което ме чака,
а Деби го държи в плен.
Защо ще го правиш?
Знаеш ли какъв е проблема?
Позволяваш на жените да управляват живота ти:
дъщерите ти, мъртвата ти съпруга,
обазалагам се, и майка ти.
Самата истина.
Караше ме да пикая седнал.
Казаше, че съм пръскам по списанията й.
Тези женски са изтръгнали
мъжствеността от душата ти.
Така е.
Занеш ли, заради мъже като теб,
жени като Деби се определят за властни.
Да.
Трябва да прекъснеш веригата, Франк!
Да натиснеш бутона за рестарт.
Трябва да изискаш мястото си като глава на семейство.
Да се върнем вкъщи,
да щурмуваме замъка, да си върнем полагащото ти се.
- Да! - Да!
Боли ме.
- Хайде!
Добре.
Всичко е наред, приятелче.
Всичко е наред.
Можеш да спреш да плачеш.
Така.
Ето така.
Добре ли ти е?
Ще отида набързо до тоалетната, става ли?
И веднага се връщам.
Двамата с теб ще си подремнем, нали?
Добре, тихо, тихо.
Стой тук, става ли?
Стой тук, не мърдай.
Окей.
Добре, отивам до банята, ясно?
Не знам как хората ходят до тоалетна с бебета?
Не знам как хората изобщо правят нещо с бебета.
Не мисля, че ще мога...
... да се изкъпя докато майка ти не излезе от болницата,
знаеш ли?
Деба.
Къде изчезна?
Къде отиде?
Как се случи това?
Беше точно тук...
Тук беше.
Ебаваш ли се? Изгубих си бебето?
Деба. Фреди.
Може и да е избягал, защото си го кръстил Фреди.
Хей.
Ей.
И защо носи дамска превръзка с крилца?
Да, да, да. Памперсите свършиха.
Не можеш да оставяш бебето само.
- Заспах. - Не може да заспиваш.
Ей, беше за 2 секунди.
Нещо можеше да падне върху него.
Някой можеше да го настъпи.
Да, ама тук няма никого...
Кога изписват Тами?
Още е в интензивното, не знам.
Донесох ти подарък за бебето.
Кош, но трябва да го сглобиш.
Ви... уморен съм.
Добре дошъл в родителството.
Трябва да носиш само по една
от тези никотинови лепенки.
Е... ето ни и нас.
Да.
Правиш ли това с много жени?
Не е като да няма.
Наистина ли?
Защо го каза така?
Продавач на обувки?
Всъщност съм цигулар.
Оу! Така ли?
Класика.
Учих в музикалното в Баркли.
Яко.
Обзалагам се, че си много добър.
Всеки ден си нося цигулката на работа,
мислейки че ще посвиря на обяд.
Вместо да ходя в Wetzel's Pretzel.
Сигурна съм, че много известни музиканти
се мотаят в закусвалнята.
Готов ли си?
Почакай.
Да не мислиш, че ми е приятно да гледам крака по цял ден?
Не ли това работата ти?
Мразя я. Мразя и себе си.
Затова карам жените да ми духат.
Това кара ли те да се чувстваш по - добре?
За кратко.
Докато самосъжалението се върне.
- Не трябва ли да го правим? - Не, недей.
Повече не искам...
свирки от случайни жени.
Така ли?
Ще си подам молбата за напускане.
- Ами обувките ми? - Задръж ги.
- Сериозно ли? - Да.
Връщам се към цигулката.
Ей. Какво става?
Защо съм различен от всички в семейството си?
Ако бях осиновен, щях да разбера.
Но все едно се е завъртяла рулетката
и се е паднало черно.
Защото някога робовладелец е изнасилил робиня.
И сега ме отглеждат шайка белчовци
и дори не ми говорят.
Все още ли не знаеш за птичките и пчеличките?
Знам, от 6 годишен.
Как да оцелее черен в Америка.
Йо, йо, йо.
Т'ва са доста върнати пратки.
Да, това скенерче
е бая забавно.
Мога ли да ви помогна?
- Чао, Лори. - До утре.
Освен ако не те видя дази вечер в апарамента си,
'щото знаеш, че ключът ми е под изтривалката.
Това не е ли сексуален тормоз?
Не се брои, ако си мъж.
Какъв ти е филма?
Какво имаш предвид?
- Приличаш на гангстерка. - Моля?
А и доста мексиканчета
доидоха днес за храна.
Искаш да се състезаваме ли?
Не. Просто се чудех, дали не въртиш
някоя схема?
Единствената схема, която въртя е
разрастването на бизнесът със скариди
сред испаноговорящите.
Сос Тартар.
Вейп? Деба, момиче.
Аз съм мъж.
Чуйте ме как ръмжа!
Деба.
Взимат ми дивана!
Ей, оставете това на място!
Диванът си е мой!
Идеално. Мястото е перфектно.
Не ни трябва този диван.
Вземете си го обратно, веднага.
Съжалявам, човече. Ние просто доставяме.
Толкова е удобен.
И виж, няма петна от лайна.
Седиш върху моите пари.
Имахме нужда от нов диван, Франк. Затова се погрижих.
Защо не ми благодариш, вместо да ме нападаш?
- $600? - Почакай, какво?
- Какво? - Хубавите неща, струват.
Да, но парите са и наши.
Да, трябва да имаме право на глас при покупки.
Да, би било добре,
да имам някакви пари за памперси,
а не да ти ползвам превръзките.
Веднъж завинаги ми писна да бъда репресиран и контролиран
от жените в това семейство.
С мен ли сте, господа?
Може да е от лиспата на сън,
но съм съгласен с Франк.
Да, и аз. Деби и Фиона
ни ебават цял живот.
Виж какво направи.
Горда ли със себе си?
Никой не иска да командваш.
Не сме те избирали.
Държим се прилично, заради това новородено,
което ще има шанса един ден да се почувста като мъж.
Да го духате. Не ми се слушат глупости.
Фиона ми остави парите. Ако не ви изнася, чупката.
Насилниците говорят така.
Кой иска бира и пиле?
Пич, детето ти мирише на пепелник.
- Пич, аз ще го ръгна. - Не и ако стигна първи.
Бръсначът е в мен.
Енцо ми хвърли неговият през вентилацията, кучко.
Деба!
Исусе Христе!
Ръката? Слабо.
- Честър, Иън е.
Кажи, че съм бил аз.
Не, не, не.
Боже Господи!
Мики, ще го убиеш.
Глупаци такива, какво правите?
Намушках Честър. Изпрати ме в изолатора.
Не, не, не. Поема моята вина.
Благодаря ти. Аз наръгах този боклук.
- Не аз го наръгах. - Боже, Честър.
Този път двама ли излъга?
Този път?
Прави го веднъж на няколко месеца.
Сключва сделка с някого,
за да отложи освобождаването.
Вие идиоти, идвате с ме. Тръгвайте.
- Ти... - Ей, кървя.
- Успокой се, Честър.
Ще повикам лекар.
Какви ги вършиш... Дебора?
Мама много ще те обича.
Да. Може би не толкова, колкото мен, но...
почти толкова.
Ще си играе с мъничките ти ръчички.
Да.
И с тези мънички ушенца.
И после знаеш ли какво ще направи?
Едно, две, три,
четири, пет.
Мамка му, пич.
Добре, ето така. Така.
Държа те, приятелче. Държа те.
Държа те. Държа те.
Тук всичко наред ли е?
Почти го изпуснах.
Не се притеснявай и да го направиш.
През първите месеци са като желе.
Добре е. Няма да го нараниш.
Послпи, синко.
Изглеждаш уморен.
Оп, оп.
Какво си имаме тук?
Майки?
Не съм Майки.
Боже, до тук ли ме проследи?
Аз съм опасен човек,
със страшен нож.
И... и...
не мога да дишам с това.
Може ли малко помощ?
- Какво, по дяволите искаш?
Откраднала си всичко това?
Не ти влиза в работата.
"Дата на закупуване."
"Дата за връщане."
Значи, купуваш всичко това,
ползваш ги
и ги връщаш, нали?
Изчезвай от склада ми.
Ще го направя.
Веднага щом отговориш на няколко въпроса.
Кой е татенцето?
Защо си такъв перверзник?
Няма да ти духам!
Кой е споменал нещо за духане?
Току-що попита "Кой е татенцето"?
В буквалният смисъл, не в сексуалният.
Франк е най - добрият ми приятел! На практика си ми дъщеря.
Не, не съм.
Кой е баща ти?
И трябва да го уважаваш.
Не, по дяволите.
Ами, тогава...
не ми оставяш друг избор.
Не!
Недей.
Ще си го получиш обратно, когато Франк стане глава
на семейството и управлява семейните пари.
Не мислиш ли, че мога да те изритам?
Не мислиш ли, че мога да я изям веднага?
Не я яж!
Знаеш какво да направиш.
Имаш 24 часа.
Постъпи правилно.
Деба.
От утре ги спирам, ясно?
Сладки сънища, принце,
от утре
ще бъдеш крал.
Да.
Събуждайте се.
Ставайте, Галахър.
Точно приспах Фреди.
Събуди го, така че ми помогни.
Да знам, че ще ми изхвърлиш закуската,
- ако не сляза на време. - Този път какво, Деби?
Покрийте си гърдите.
- Може да извади нож.
Без ножове. Нося ви
карта за всеки.
Какво?
Всяка седмица по стотачка на човек.
- Супер. - Време беше.
Е, аз би трябвало да имам повече.
Осъзнах, че държа всички ви под мой контрол
и се чувствам кофти.
Откъсваш крилата на мухата,
ако вече е умряла, нали?
Така... една за теб...
и теб...
теб
Франк,
ако искаш да си глава на семейството,
давай.
Ташак е.
Бележките.
Не мога да повярвам, че искаше да си купиш това
с твоя дял.
Ще започна бизнес, синко.
Не мога да разчитам на заплата от закусвялнята.
Плюс това е по - добре от скапаният
тест, който искаш.
- Просто искам да знам, кой съм. - Галахър си.
- Като мен. - Аз съм черен.
Да и трябва да отбелязваш "чернокож"
до края на живота си.
Минаваш напред на опашките.
Като изключим, че не мога да ходя с качулка по улицата,
без някое ченге да ме претърси.
Можете да получите поръчката си там.
Хей, Ан, имам оферта за теб.
Знам, че продаваш вейпове
на мексиканчетата.
- Не е така... - Не спори.
Вече проверих тартара.
- Това метафора ли е? - Не.
Искам да вляза в бизнеса.
Защо да го правя?
Защото държиш само испанският пазар,
а ако искаш да разшириш бизнеса,
трябва да държиш и малките бели деца,
- и черните. - Това знам.
Е, вече с теб с ме партия. Делим 50/50.
С Лиъм ще отидем на площадката,
да завъртим нови клиенти.
А ето ти и стоката.
Ментол?
Повярвай ми, клиентите ще го харесат.
- Аз го наръгах първи. - Не, аз бях.
- Я млъквай. - Ти млъквай.
Не ми казвай, какво да правя.
Ако си затвяряш плювалника,
нямаше да се налага да ти казвам.
Това ще стане в денят, когато
Иън Галахър спре да ми надува главата
и да ми казва какво да правя.
Ако си бършеше седалакта на тоалетната
някога, нямаше да ти мрънкам.
Ако просто си събираше изрязаните нокти...
На кой му дреме за това? В шибан затвор сме!
- На мен ми пука, шибано прасе. - Това е проблемът.
Звучите като дърти путки.
Ще ви убия и двамата, ако не млъкнете.
Здравей, Франк.
Ще удариш ли едно рамо тук, хлапе?
Ей Франк, да знаеш кой в семейната ни остиря
е чукал чернокож?
Да, някой от дядовците на майка ти
е имал прислужница.
- Черна? - Да.
Жива ли е още?
Живее надолу по улицата.
Какво?
Защо не си ми казал?
Изчезвай от къщата ми, Фарнк.
Знаеш правилата.
Ето защо, синко.
Sync and corrections by btsix www.addic7ed.com
Деба. Не отново.