Досега в "Ловци на сенки"...
Ще ми помогнеш ли, да си върна магията?
Но, си наясно, че е рисковано.
Мога да се грижа за себе си.
Мислях, че се наслаждаваш на времето ни заедно.
Сега!
Трябваше да нарисувам една глупава руна и...
не можах.
Имам напредък със сестра ми.
И имам чувството, че истинската Клери,
ще се присъедини към мен по-скоро от очакваното.
Вълците... Те ни мразят.
Винаги е било така. В кръвта им е.
Оо, не. -Това е клане.
Има ли някой там? Ехо?
Саймън. -Кой е направил това?
Сигурни сме, че Хайди стой зад атаката.
Извинете, бих искала да вдигна тост.
Всеки в тази стая трябва да е горд.
Горд да нарече себе си вампир.
Ако това кара хората да се страхуват,
тогава нека ги е страх.
Никога не трябва да ни е срам от това което сме.
Дните, в който стояхме заключени, свършиха.
Ако те не ни пуснат, ние ще разбием вратата.
За всеки който застане на пътя ни,
ще има последствия.
Това сребро ли е? -Така изглежда.
Светът на Долноземците е наш.
Ловците на сенки имаха своя лъч светлина,
но нашата нощ настъпи.
Настъпи часът в който ние ще управляваме.
За Децата на Нощта!
Хайди.
Грифин.
Имаме проблем.
Преторът и приятелката му са изчезнали.
Добре, и?
И сега има свидетели.
Нарушихме Споразумението.
Ловците ще дойдат за нас.
Сладурче, това Споразумение
е за да държи вампирите в сенките.
Нещата ще се променят сега.
Това е новият свят.
- Synced and corrected by martythecrazy - - www.addic7ed.com -
Добре ли спа?
Като скала.
Оо. Прясно изстискан портокалов сок. И е пълна чаша.
Едно от предимствата да живееш в Института.
Но хайде, ставай.
Спират да сервират закуска в 9:00.
Александър, оценявам гостоприемството,
но Клейвът няма ли правила, Долноземци да не живеят тук?
Оо, това не са правила. А препоръки.
Какво? Ти не живееш в Института.
Ти си посетител с удължен престой.
Какво ще си помислят приятелите ти Ловци,
за магьосник, който се мотае из коридорите?
Добре са си.
Хайде.
Клери.
Това което се случи с Джонатан, не беше по твоя вина.
Той е още в Ню Йорк, Джейс. Усещам го.
Имаме патрули навсякъде из града.
Ако е още тук, ще го намерим.
Обещавам.
Изи, здравей. -Толкова съм гладна.
Къде беше цяла сутрин?
Открих чип с информация в стомаха на Грийнуоу.
Но е много сложно криптирана.
Ще ми отнеме време да я дешифрирам.
Дръж ни в течение.
Не ми пипай бекона.
Май, че трябва повече да си пазиш храната.
Знаеш, че не късно да излезем за закуска, нали?
И да пропуснем дена за палачинки? Няма да стане.
Здравейте. -Здрасти.
Магнус, какво правиш тук?
От къде да започна? Изнесох се от апартамента ми,
но за съжаление, брокерът ми е умрял преди няколкостотин години,
затова намирането на ново място е малко трудно.
И през това време, ще живее с нас за малко.
Това е супер. -Абсолютно.
Добре дошъл в Института, Магнус. -Радвам се, че съм тук.
Не е заради теб. Просто не са свикнали, да виждат долноземци тук.
Виждам защо.
Ало? -Клери.
Люк. Какъв е този номер? -На участъка.
Върнали са ти значката? -Не точно.
Вампирите са атакували Нефритения Вълк.
И са убили по-голямата част от глутницата.
О, Боже мой. -Полицията мисли, че аз съм го сторил.
Люк... -Нямам време да обяснявам.
Трябва да кажеш на Ловците, какво се е случило.
Ще затварям. Не се тревожи за мен хлапе. Обичам те.
Люк, ами Мая?
Какво? Какво се случило?
Надявам се това да е бил адвокатът ти.
Казах ти, нямам нужда от адвокат. Признавам се за виновен.
Люк...
Знам, че не си убиец,
но не мога да ти помогна ако не говориш с мен.
Хайде. Дай ми нещо, каквото и да е.
Не знам какво да ти кажа.
Обикновено не мога да те накарам да млъкнеш.
Помниш ли когато, онези проклети катерици се криеха в стената?
Капитанът щеше да се обажда на борба с вредителите за да ги махнат,
а ти бръкна и ги извади една по една.
Тези катерици. Изподраха ме целият.
Но ти ги спаси.
Кого се опитваш да защитиш?
Никой. Трябва да поема отговорност за действията си.
Това няма да е само шамар през ръцете.
Ще те приберат за дълго време.
А и двамата знаем, че полицаите не виреят в затвора.
Ще изпробвам шансовете си.
Кога за последно спа?
Не знам.
Сега, когато знаем, че Джордан е добре,
ти трябва да си починеш.
Ще те събудя когато стигнем в Куинс.
Всеки път когато затворя очи, съм пак в Нефритения вълк.
Подът е пропит с кръв и
приятелите ми са изклани точно пред мен.
Съжалявам, че трябваше да минеш през това.
Не мога да повярвам, че е истина.
Продължавам да се надявам, че ще се събудя от този кошмар,
но това няма да стане.
Тях ги няма.
Мая.
Те бяха единственото семейство което имах
и онази кръвопиеща кучка ми ги отне.
Хайди, трябва да си плати. -Ще го направи, обещавам.
Ако се наложи ще я убия сама.
Няма да се стигне до там.
Сигурен съм, че Ловците вече са я арестували.
Тогава свий тук. Мини по Куинсбъро към Манхатън.
В града? Мислех, че се връщаме у дома.
Аз вече нямам дом.
Искам да съм там, когато водят Хайди в Института.
Отиваме.
Здравей.
Има ли оцелели?
Претърсих целия район около Нефритения вълк.
Не открих никой.
Ами, Мая?
Тя не е сред жертвите. Няма и следа от нея.
Вампири убиват върколаци. Така започват войните, Изи.
Какво, по дяволите, прави тя тук?
Каза, че има информация. -Слушам.
Знам кой изби върколаците.
Защо издаваш своя клан?
Е, те на са моят клан.
Чух ги, да си говорят за атака към вълците,
но не мислех, че ще го направят наистина.
И сега, не можех да живея със себе и ако не кажа нищо.
Как живееш със себе си
знаейки, че уби онзи техник в камиона с кръв?
Не мога. Точно затова го върнах към живот.
Защото се чувствах ужасно.
Аз... -Ами Претор Ник?
Не знаете какво е да сте удавени с кръв,
убити,
след това да се събудите дни по-късно и да нямате идея къде сте.
Чувстваш се като животно.
Сама, и толкова жадна.
И не можех да се контролирам.
О, кажи ми че не й вярваш.
Тя дърва семейството на Саймън като заложници.
Знам. Чувствам се толкова зле за това.
Лилит ме накара да го направя.
Тъкмо се оправях в Претора,
докато вашият рус приятел, не ме отвлече.
Джейс...
Може ли, да получа втори шанс?
Вижте, не казвам, че съм момиче скаут.
Просто си мислех, че...
Надявах се да ми простите.
Никога няма да се случи.
Защо? Ти прости на Рафаел.
Какво?
Не ти е казала? Рафаел е този, който ме възкреси.
Държа ме заключена в Дю Морт, за да експериментира върху мен.
Той ме измъчва дни на ред и после сестра ти просто го пусна.
Това вярно ли е?
Алек, не е толкова просто.
Съжалявам, не съм тук, за да създавам проблеми, просто искам да помогна.
Ако забравим за всичко,
ще ни кажеш ли, кои са вампирите атакували Нефритения вълк?
Ще бъде чест за мен.
Транспортът ти идва насам.
Искаш ли нещо за пиене? -Добре съм.
Мисля, че ти казах да не идваш. -И да те оставя да идеш в затвора?
Ако аз поема отговорността, разследването приключва с мен.
Ако полицията продължи да разследва,
не се знае колко живота ще са в опасност.
Има и друг начин, Люк.
Саймън ще омагьоса лейтананта. За да приключи всичко.
Саймън не може да омагьоса цялата полиция.
Видя какво стана с Оли.
Казах й за света на сенките и хора умряха заради това.
Няма да позволя това да се случи отново.
И затова просто ще бъдеш наказан за престъплението на някой друг?
Люк, ти не го заслужаваш. -Напротив. Аз изоставих глутницата си.
Ти нямаше избор. -Винаги имаш избор, Клери.
Ако бях в Нефритения вълк, когато вампирите атакуваха,
може би нещата щяха да са различни.
Да, може би щяхме да загубим и теб.
Люк не можеш да се виниш за това което се случи с глутницата.
Те ми вярваха, а аз ги изоставих.
И сега ти ще изоставиш мен?
Клери, знаеш, че винаги ще те обичам.
Тогава не ме оставяй.
Моля те, Люк. Моля те, не сега. Не...
Имам нужда от баща си.
Съжалявам, хлапе.
Добре.
Цялата ситуация започна, защото
последният път когато някой се опита да нахлуе в Дю Морт,
един вампир беше нападнат.
Не можем да си позволим това да се случи отново.
Искам да се справим по учебник.
Супер, вече иска да правим нещата по правилник.
Екипирани сте със специална техника, светена вода.
Намалих силата, за да не е смъртоносна, но е болезнена.
Въпроси?
Добре. Нека Ангелът бъде с вас.
Чакай.
Ти няма да ходиш. -Какво?
Трябваше да ми кажеш за Рафаел.
Знам. Виж, Алек,
Рафаел не е лош. Просто направи ужасна грешка.
Той е извършил отвратително нарушение на Съглашението.
Той се опитва да промени живота си. -Това не променя постъпките му.
Прав си.
Направи ми портал до Детройт. Ще заловя Рафаел сама.
Имам готов екип за подкрепление.
Никакво подкрепление. Трябва да направя това сама.
Йо, Херондейл.
Айлийн, здравей.
Хубаво е да те видя. Какво правиш в Ню Йорк?
Издирвам Джонатан.
Да, не го ли правим всички?
Според полевите доклади, почти сте го хванали вчера.
Да, почти.
Ако не беше заповедта да не го убивате,
щяхте да го спрете веднъж завинаги.
Е, знаеш, че не е само заповедта.
Докато не махнем онази руна от Клери,
не можем да раним единия, без да нараним другия.
Разбирам, но не можем да победим това копеле,
ако продължаваме да го галим с кадифена ръкавица.
Нямаме друг избор.
Това не е вярно.
След това което причини на братовчед ми...
Повярвай ми, никой не иска да изтръгне гръкляна на Джонатан, повече от мен.
Но няма да позволя на никой да нарани Клери.
Тогава, какво предлагаш да направим.
Колко Ловци още трябва да умрат, докато го хванем?
Колко живота струва Клери?
За мен тя е всичко.
И съм сигурен, че Джия ще се съгласи. Ако не беше Клери,
Валънтайн, щеше да убие майка ти в Гард.
И двете сте й длъжници.
Знаем, че вие сте водили атаката на Нефритения вълк.
И кой го казва? -Не можете да докажете нищо.
Аз мога.
Ти си жива.
Не и благодарение на него. Видях го как преряза гърлото на Ръсел.
Отведете ги при другите.
Мая, съжалявам за загубата ти.
Къде е Хайди?
Тя не беше една от убийците, нали?
Не.
Тя ги предаде.
Говорим за една и съща Хайди, нали?
Тя не би го направила.
Не и ако не получава нещо от това.
Аз се съгласих да й опростим предишните престъпления.
Шегуваш се с мен, нали?
Виж, напрежението между вампирите и върколаците
е по-голямо от когато и да е било.
Трябваше да заловя убийците,
за да предотвратим война.
Това не значи,че трябваше да оставите Хайди.
И аз можех да ги разпозная.
Мислех, че си мъртва. Трябваше да ми се обадиш.
Бях заета, да се погрижа, че Джордан няма да умре.
Люк ни каза, че той ще се справи.
И затова просто пуснахте Хайди? Това ли ви е планът?
Виж, разбирам как се чувстваш.
Не, не мисля, че разбираш. Моята глутница беше избита.
Хайди не е била там. Тези вампири са били. Сама го каза.
Но те следваха плана на Хайди.
Джордан каза, че тя е замислила всичко това.
Можеш ли да го докажеш?
Мисля, че знам кой може.
Това ще свърши работа.
Приключих ли? -Да.
Това са ключовете ти.
Ще ти обясня кои врати отварят,
но ако трябва да съм честен, не съм сигурен.
Повечето от ловците използват руната си за отваряне. Така, че, успех.
Извинявай, направил ли съм нещо с което да те обидя?
Не, разбира се, че не.
Но мисля, че преместването ти тук не е много добра идея.
Защото съм магьосник? -Не. Не, не, не.
Специално аз, нямам против,
но протоколите са против този тип неща.
Спокойно, нямам намерение да съм тук по-дълго от колкото трябва.
Обичам Алек, но от тези екрани получавам мигрена.
Съжалявам, не знаех, че е временно.
И хей, както и да е,
радвам се, че ти и Алек изгладихте нещата между вас.
Какво?
Да, той ми каза, че сте имали някакви различия.
О, така ли ти е казал? -Да.
Извини ме.
Хайди?
Мислехме че Ловците на сенки са те хванали.
Какво?
Ами, те дойдоха тук. Отведоха Джош, Грифин, Ел, всичките.
Но как са знаели кой да арестуват?
Не знам.
Е, знаеш ли какво значи това?
Че един от нас е предател.
Който и да е направил това, ще съжалява.
Благодаря ти, Рафаел. -Пак заповядай, Ирма.
Можеш да спреш да се криеш.
Изабел. -Рафаел.
От властта, дадена ми от Клейва, те арестувам.
Предположих, че някой ще дойде за мен някога,
но не мислех, че ще си ти.
Не биваше да те пускам преди.
Било е Божията воля, както и идването ти тук днес.
Ако, трябва да отговарям за греховете си, така да бъде.
Но е хубаво да те видя отново.
Теб, също.
Иска ми се да беше по други обстоятелства.
Не. Всичко е наред.
Разбирам.
Имаш дълг.
Имаш ли нещо против, да приключа с моя преди да тръгнем?
Имаш ли нужда от спаринг партньор?
Разбира се.
Ти ли си дъщерята на Консул Пенхалоу? -Айлийн.
А ти си дъщерята на Валънтаин? -За съжаление.
Хубаво е, че най накрая те срещнах.
Предполагам, че не си дошла чак от Аликанте за да тренираш.
Чух, че брат ти е в Ню Йорк.
Надявах се, да ми помогнеш да го проследим.
Ако знаех, къде е брат ми, щях да съм навън да го преследвам.
Вече казах на Клейва всичко което знам.
В доклада си, си написала, че търсиш меч
наречен Зорницата.
Да той го нарича семейна реликва.
Някак е втълпил в умопомрачената си глава,
че аз ще му помогна да го намери.
Ще го направиш ли? -Какво да направя?
Ще му помогнеш ли?
Не.
Но си му позволила да ти купи вода.
Толкова ли е трудно да разпознаеш собствения си брат?
Забавих го за подкрепление.
Само дето си го пуснала когато те са дошли.
Не е вярно.
Заболя ли те?
Хубаво. Искам Джонатан да го усети.
Клери!
Хей! Хей! Хей!
Какво правиш?
Айлийн, съжалявам, съжалявам. -Хей!
Много съжалявам.
Добре ли си?
Изглеждам ли ти добре?
Аз... имам нужда да изляза.
Идвам с теб. -Не.
Искам да съм сама.
Сигурен ли си, че ще стане?
Нора Кендъл е подхвърлила на Джордан,
че Хайди ще е в Дю Морт.
Тя не беше ли омагьосана? -Да.
Но ако тя може да докаже, че Хайди е организирала всичко,
мисля, че това е доказателството от което се нуждае Алек.
Но от каква полза ни е тя щом Хайди й е изтрила паметта?
Аз ще я де-омагьосам.
Можеш ли да го направиш?
Ще разберем.
В момента тя е в болницата.
Здравей, Нора -Не, Хайди, моля те, недей.
Трябва да направиш нещо за мен.
Искам да задържиш дъха си.
Търсим Нора Кендъл.
От семейството й ли сте?
Аз я доведох тук.
Разбирам. Насам.
Благодаря ви.
Беше наред и после, изведнъж спря да диша.
Горкичката.
Радвам се, че приятелката й дойде да я види преди това.
Приятелката й?
Да русо момиче, на вашата възраст. Беше много мила.
Хайди.
Хей, как беше първият ти ден. Настани ле се вече.
Да. Красивият ти приятел се погрижи за всичко.
Ъндърхил? -Мислиш, че е красив?
Предполагам.
Има ли проблем? -Не.
Да.
Не знам дали се чувствам добре,
да разкриваш нашите тайни
пред целия Институт.
За какво говориш?
Казал си му, че имаме проблеми във връзката.
Е , не мога ли да говоря с хората за проблемите си?
Да, разбира се. Но с него? Ти почти не го познаваш.
Прав си. Съжалявам.
Просто не мислех, че е важно.
Знам. Просто се чувствам... Понякога... -Чакай.
Ти ревнуваш. -Аз не ревнувам.
Ревнуваш. То наистина ревнуваш.
Никога не съм ревнувал. Това не е...
Вдигни.
Ало? -Алек, Саймън е. Дневния вампир.
Знам кой си.
С Мая открихме свидетел.
Тя може да докаже, че Хайди е в основата на всичко.
Магнус с теб ли е?
Къде е тя? Там е работата.
Тя е в болнижата, но Хайди се е добрала до нея първа.
Докторите казват, че е под необратима кома,
но си мислех, че може би, Магнус може да я излекува.
Веднага идвам.
Супер. Магнус тръгва. Мая?
Хей, сигурна ли си, че си добре?
Нищо което едно иратце не би оправило.
Въпреки, че току-що си взех тази блуза.
Виж, ще я взема долу и ще я почистя.
Или по-добре, ще ти купя нова.
Ако си мил с мен, за да не докладвам това,
няма да стане.
Хайде де, Айлийн, моля те. Тя преживя много.
Джейс, това което направи тя там, не беше нормално.
Нещо сериозно се е объркало с нея.
Тя е под огромен стрес.
Последното нещо което й трябва сега е да се разчуе,
че е пребила дъщерята на Консула.
Не ме е пребила. Аз печелех почти до края.
Да.
Ако не беше спасила живота на майка ми, щях да съм я арестувала.
Но се кълна в Ангела, че ако отново направи нещо подобно...
Няма. Обещавам.
Всичко което й трябва сега, е главата й да се проясни.
Надявам се да си прав.
Красива нощ, нали?
Какво, по дяволите, правиш тук?
Забавно, щях да те питам съвсем същото.
Това да не е някакъв капан?
Не знам. Ти ми кажи.
Трудно мога да повярвам, че срещата ни тук е случайност.
Нямах намерение, да спирам тук тази вечер.
Имам си своя работа, за която да се грижа
и все пак, докато минавах, почувствах нужда да се отбия.
И ето те тук.
И ти трябва да си го почувствала.
Изглежда, че нашата руната ни събра.
Разтревожих се за теб по-рано.
Стой назад. -С който и да се биеше,
той имаше няколко добри удара, нали?
Ако се доближиш, ще се обадя на Института.
Не би ли трябвало, вече да си го направила?
Или и ти се наслаждаваш на този разговор, колкото и аз?
Боже, отвращаваш ми, знаеш ли това?
И все пак, съдбата ни е да бъдем заедно.
Срещата ни тук, тази вечер го доказва.
Това не е съдба Джонатан. Проклетата руна е.
Обичаш ме, Клери. Усещам го.
Затова ме пусна вчера и няма да ме арестуваш днес.
Ела с мен.
Знам, че част от теб го иска.
Нито част от мен не иска да има нищо общо с теб.
За сега.
Имам да спазвам уговорка.
Здравей.
Ти ме доведе тук. -Всичко е наред. В безопасност си.
Аз съм Мая. Ако слушате това,
е защото батерията на телефона ми не струва. Оставете съобщение.
Мая, аз съм. Магнус успя да излекува Нора.
И бяхме прави.
Хайди стои зад всичко и Нора може да го докаже.
Обади ми се.
О, виж кой е тук. Големият, лош, вълк.
Ловците ти простиха, но аз не съм.
Знам, че ти си дала заповедта за убийството на глутницата ми.
Не знам за какво говориш. Идеята беше на Грифин.
Ани горкото момиче в болницата? -Нора?
Баща й е зъболекар, така, че, не е бедна.
Зарежи глупостите.
Това е последният ти шанс. Предай се.
Или какво?
Умираш. Точно тук и сега.
Ти сериозно ли? Наистина ли мислиш, че можеш да ме победиш?
Ако бях на твое място, щях да донеса оръжие.
Ще се справя. -Ти не схващаш, нали?
Не можеш да ме спреш. Никой не може.
Ти уби глутницата ми, моето семейство.
Не бяха ти сторили нищо!
Права си. Убих ги, точно, както ще убия и теб.
Какво става?
Инжектирах се със светена вода.
Безвредна е за върколаците, но вампирите....
Обзалагам се, че чувството е като от отравяне със сребро.
Кучка такава!
Ще се видим в Ада.
Клери! Хей!
Какво си мислеше?
Аз... не знам.
Руната...
Трябва да те заведем при Мълчаливите Братя. Сега.
Премести го. Зад другите.
Внимателно.
Всеки ден, докато работех в онази кухня,
си мислех как ще минеш през вратата.
Опитах се да измисля какво да ти кажа.
Няма нужда да казваш нищо.
И все пак това е последният ми шанс.
Никога няма да мога да видя лицето ти отново...
Това е цената, която трябва да платя.
Рафаел... -Просто...
Просто искам да знаеш...
че винаги ще ме е грижа за теб.
И мен, винаги ще ме е грижа за теб.
Сбогом, Рафаел.
Порталът е активиран. Да вървим.
Сбогом.
Хайде де, казах ти вече.
Бях пределно ясна пред Хайди, че трябва да се предаде
и след това тя ме атакува. Ти видя останалото.
Подлъга Хайди да те нападне,
знаейки, че светената вода ще я убие.
Тя се самоуби.
Технически не наруших нито един закон.
Свободна си.
Това ли беше?
Сама го каза. Не си нарушила законите.
Свърши се. Най-накрая.
Хей, знам, че ти я създаде. Сигурно ти е трудно.
Да, мразех я.
Тя разби семейството ми. Но можеше да постъпим правилно.
Тя щеше да се освободи все някога. -Не знаеш това.
Поне знаем, че няма да нарани никой повече.
Разбирам. Но да я убиеш? Това не е правилно.
Саймън, светът е по-добро място без нея.
Да, но това не го прави правилно, Мая.
Има причина да има система.
И щом не спазваме правилата, с какво сме по-добри от нея?
Търсил си ме? -Да.
Александър, ако това е
за онова за което си говорихме по-рано, не бях прав.
Няма нищо лошо, да споделяш проблемите си с приятелите си,
без значение, колко добре изглеждат.
Не става дума за това. Въпросът е за това, че живееш в Института.
Повярвай ми, искам да живея с теб, но беше прав.
Външни лица не се бива да живеят в Института, против правилата е.
И как мога да очаквам, другите да спазват правилата,
ако аз сам не го правя?
Разбирам. Ще изнеса още утре сутринта.
Но въпреки това, няма правило,
че шефът на Института, трябва да живее в него.
Така, че, когато си намериш място, се надявах да можем...
да живеем заедно.
Само ако си имам гардероб-стая.
Наистина ли го мислиш?
Разбира се. Обичам те.
Магнус? -Добре съм.
Магнус?
Лекар! Някой да помогне!
Магнус!
Някой да помогне!
- Synced and corrected by martythecrazy - - www.addic7ed.com -