Събери си някои неща и ела с мен. В опасност си.
Ком Вогел беше убита.
Знаела е, че е в опасност.
И не можем да се приберем у дома? - Не още.
Нека аз да водя преговорите. - За Кристина?
Знаете какво спохожда невинните.
Когато сте готов да говорите.
Жулиен Баптист е твой баща.
Клеър?
Не съм те чувала от снощи. Когато се покриеш, се тревожа.
Не ме бяха проследили до парка с караваните.
Получих обаждане. Само едно, докато бях там.
Беше от Марта.
Убиха Клеър. Клеър е мъртва.
Не съм лекар,
но ако не се обадя на бърза помощ, ще умреш, нали така?
Ще липсваш ли на някого?
На някого у дома?
Имаш ли родител, приятел,
партньор
или куче?
Някого, на когото ще му липсваш, когато те няма?
Те имаха.
Ще липсват на много хора.
Повикай линейка.
Веднага.
Какво у мен кара хората да си въобразяват, че могат да ме разиграват?
Седиш там и кървиш до смърт.
Не ти раздаваш заповедите.
Всичко това...
Цялата тази гадост.
Стараех се да променя нещата.
Натали Павликовска е имала сестра,
отвлечена преди няколко месеца в Амстердам
от бригада Сербилу. Къде е тя?
Да не мислиш, че знам имената на всички момичета и къде са?
Аз си върша работата. - Кристина Павликовска.
Тя е 15-годишна.
Ето.
Натали ми изпрати снимка, за да знам кого спасяваме.
Погледни я.
Едно 15-годишно момиче, което другарите ти отрепки
са измъкнали от дома му, за да го продадат.
Твърдиш ми, че нямаш никаква представа коя е?
Може би Драгомир знае.
Той отговаряше за по-младите момичета навремето,
преди да отиде да си купи цифт цици.
Драгомир Зелинку? - Ким.
Сега се казва Ким Вогел.
Ким? Онази жена?
Казваш, че преди е била Драгомир Зелинку? Шегуваш ли се?
Така беше преди години.
След като Драгомир изчезна,
Константин искаше да разграничи дейностите.
Вкара нов човек, който да се занимава с това.
И кой е той?
Не знам. Питай Константин.
Не мога да попитам Константин,
защото Константин е мъртъв.
Ти си единственият останал, който може да ми каже нещо, Николай.
Тогава се налага да питаш Драгомир. "Ким".
Защото ти казах каквото знам. - Нищо не ми каза.
Само това знам.
А сега решавай.
Ще ми помогнеш ли?
превод: teali
Марта! - Няма я.
Още ли не отговаря? - Не.
Ще говорим с нея утре в участъка. - Не, не.
Трябва да говоря с Марта тази вечер.
И тя просто ще си признае? Стига,
да се приберем вкъщи и да се наспим.
Няма да заспя преди да говоря с нея.
Ако тя е причината бившата жена на Едуард и партньора да бъдат убити,
вината е и моя.
Нямало е как да знаеш.
Като й звъниш постоянно няма да промениш нищо.
Не на Марта се обаждам.
Здрасти. Привет. - Какво правите тук?
Опитах да се обадя, но не ми вдигна.
В участъка ми казаха, че тук е мястото, където се събират хората след смяна.
И си решил, че е идеално за споделяне на сърдечни тайни.
Даже си довел и нея.
Бих искал двамата да имаме възможност да поговорим.
Но както трябва, някой друг път.
Няма много за казване, нали?
На 32 години съм. Не ми трябва друг баща.
Да. Г-н Баптист е мой баща.
Ракова болест, баща, когото не съм познавал,
на мелодрамата в моя живот й липсва само злия близнак.
Съжалявам. Нямах представа, не повече от теб.
Такива ми ти работи. Ето това е.
Щом не си дошъл за семейна сбирка, за какво тогава?
Къде е майка ти?
Питай нея.
Опитах да й се обадя, но не мога да се свържа.
Изминал си целия път дотук,
издирил си ме след работа,
за да ме попиташ това? Защо?
Днес вечерта в Англия убиха бившата жена на Едуард Стратън и партньора й.
Никой не знаеше къде са.
Само че получих обаждане, докато бях там.
Може да са го проследили, а местоположението да е било
разкрито на бригада Сербилу.
Обаждането беше от майка ти.
Мислиш, че ма...
Мислиш, че тя ги е издала?
Толкова ли е невъзможно?
Майка ми да работи с румънска банда? Да, да.
Доста надолу в списъка на нещата, на които съм склонен да повярвам.
Виж, Нийлс, искаме само да разберем къде е.
Да говорим с нея.
Разбира се. Добре.
Никой няма да ви вкара в правия път по-бързо от мама.
Но ако ви кажа, ще ме оставите на мира, става ли?
Разбира се.
Тя е на йога.
Свършва в 20:00 часа. На улица "Хофстраате" 23.
Извинявай, че се появих тук така.
Ще ми се, при други обстоятелства... - Да, сигурно.
Ще ме заведеш на риба някой друг път, а, тате?
Какво правите тук?
Нийлс ни каза къде да те намерим. - Така ли?
Бившата жена на Едуард и новият й партньор са мъртви.
Убили са ги само преди няколко часа.
Господи! Къде са били?
Във Великобритания.
В парк с каравани, платили са в брой.
Невъзможно е бригада Сербилу да са ги проследили.
Обаче са го направили.
Ще говоря със Скотланд Ярд. Дали имат някаква информация.
Дошли сте, за да ми кажете нещо.
Кажете го.
Ти работиш с тях.
Добре. Хванахте ме.
Моля ви, оставете ме да се обадя на адвоката си.
Получих само едно обаждане, докато бях в Англия с г-н Стратън -
от теб.
Ти ли проследи обаждането и каза на бригада Сербилу?
Откъде знаеш, че не са открили г-н Стратън по някакъв друг начин?
Мъжът, убил бившата му и новия й партньор
се нарича Николай Васили.
Николай е пристигнал в Англия няколко часа след твоето обаждане.
Той работеше с Константин Бараку.
Ти си наредила да убият Константин, нали?
Става все по-хубаво.
Единствена ти знаеше, че сме му предложили сделка,
а после се оказа убит.
Не си изкала да те разкрие.
Добре си изкарах с приятелчетата от румънската банда,
обаче виждам, че знаете всичко, така че, да.
Признавам си. - Мислиш, че е забавно?
Безумно е, мамка му!
Разследването на бригада Сербилу бележи напредък
във всяка страна, с която си сътрудничим,
освен в Холандия.
Най-вече в амстердамския отдел.
Вече знам защо.
Цял живот съм работила в тази служба.
Мислите, че през цялото време тайно съм работила
за румънска банда? Сериозно?!
Не мога да те разгадая.
Отчаяна ли си или глупава? Или и двете?
Напускаш работа.
И не защото искаш, а защото ще те изритат.
Това е твоето отмъщение.
Прибираш печалбата на тръгване.
Няма никакъв смисъл.
Наистина, Жулиен, защо да те наемам по този случай?
Защото бригадата си искаше парите обратно.
Може би си знаела, че аз ще ги намеря.
Ти одобри издирването ми. Ти ме спеши.
Не мога да повярвам.
Не знам в какво да вярвам.
Тогава ми е жал за теб.
Явно умът ти наистина не е това, което беше.
Ще разберем. Ще се обадим на телефонния оператор.
По-лесно ще е, ако разкажеш сега.
Да обясниш своята версия. - Нямам нищо за обясняване.
Извади си проклета заповед. И се махни от пътя ми!
Е?
Какво? - Вярваш ли й?
Иска ми се.
Не това те попитах.
Няма значение в какво вярвам.
Важното е да следваме уликите.
Има нещо друго.
Не знам. Мисля, че вече познавам,
когато не ми споделяш всичко.
Няма нищо. Просто усещане, нищо повече.
Разкажи ми тогава.
Не разполагам с доказателства,
но имайки предвид, че се налага да обмисляме всички възможности...
Добре ли си?
Долу! Долу!
Долу!
Мамка му!
Веднага изпратете подкрепление, под обстрел сме.
Повтарям, под обстрел сме!
Не! Внимавай! Внимавай! - Виждам! Виждам!
Оставям телефона си включен, за да го проследите.
Не! Не! Не! Давай! Давай! Давай!
Централа, виждаме ви.
Там! Там! Там!
Запомни ли регистрационния номер? - Да.
Дано ни е от полза.
Извинявай, казваше нещо преди...
Така ли? - ... да ни прекъснат.
Боже мой!
Казвам се Едуард Стратън.
Бившата ми жена Клеър Еванс е мъртва.
Беше наръгана заедно с партньора й.
И двамата...
Не, бяха убити.
Намират се в парка за каравани "При Блейк", на "Ифли Роуд" 23,
заедно с още един мъж.
Беше...
Едуард Стратън. Току-що ви казах, че името ми е Едуард Стратън.
Не, вече не съм там.
Да, разбирам, ще се върна,
за да ви обясня всичко, всичко, което знам.
Имате телефона ми, името ми,
можете да ме намерите, ако не дойда.
Не, не съм ги наранил.
Защото е сложно.
Защото първо трябва да свърша нещо друго.
Просто идете там.
Последно повикване за полет 122 до Амстердам.
Един бог знае колко дълго са ни следили.
Този път извадихме късмет.
Колата се появи веднага след като се видяхме с Марта, нали?
При огромния брой камери в Амстердам, все някак ще я разпознаем.
Камерите!
Да, какво? - Ще ти разкажа по пътя.
Той изобщо вътре ли е?
Мястото изглежда пусто.
Този мъж не е благословен със социален живот.
Г-н Висер?
Какво искате?
Да поговорим.
Зает съм, късно е. - Нямате избор, боя се.
Извинете.
Направихте ли каквото поисках?
Естествено. Изхвърлих всичко, точно както пожелахте.
Всичко? - Да.
Твърдите дискове, мониторите, всичко.
Мога да ви покажа.
Искаш да преровим всичко това?
Струва ли си?
Какъв беше изразът?
Мръсна работа, но все някой трябва да я свърши.
Да. Нещо такова.
Здравейте. - Здравейте. - Надявах се да намеря Ким.
Не сте ли чули?
Не, какво?
Отвратително.
Тя беше добър човек. - Да.
Добрите хора не заслужават такива неща. - Не.
Нито пък Грег.
Кой е Грег?
Приятелят й. - А, да.
Откъде, казахте, че познавате Ким? - Покрай общи приятели.
Грег тук ли е? - Горе е.
В апартамента им.
Аз съм Едуард.
Знам те.
И преди съм те виждал, в кафенето.
Познаваше Ким.
Да, идвал съм. Но не я познавах. Не и истински.
Съжалявам, че е починала.
Вероятно трябва да ти се представя.
Да ти разкажа всичко, което преживях,
няма да повярваш.
Способността ми да повярвам в неща, които смятах за невъзможни
нарасна напоследък.
Знаеше ли?
Съвсем логично е.
Мъжът, молещ я да се омъжи за него на всеки пет минути
научава последен.
Когато се запознах с нея, нямах представа, ако има някакво значение.
Само едно е от значение.
Нея я няма.
Извинявай, какво каза, че искаш?
Не съм сигурен дали можеш да ми помогнеш,
но се надявах Ким да ти е разказала нещо за живота си като Драгомир Зелинку.
Разбираш ли, търся...
Искаш да научиш за Драгомир.
Това е той.
Какво има вътре?
Разгледай, ако искаш. - Сигурен ли си?
Заповядай.
Ще ми разкажеш какво има вътре.
Аз не мога,
просто не мога.
Лош човек е бил, нали, Драгомир Зелинку? - Да.
Само че жената, която познавах
искаше да помага на хората.
Човекът, който я е убил...
Мисля, че го е сторил, защото
тя се бореше за момичетата,
за нещата, в които вярваше.
Ето в тази жена се влюбих.
Извинявай, аз...
Чудил ли си се защо ти е оставила всичко това?
Искала е да я опозная, предполагам.
Да, вероятно.
Но може би има нещо повече.
Пълен е с имена, дати, парични преводи -
всичко, което Драгомир Зелинку е вършил за бригада Сербилу.
Нещо като застрахователна полица.
Какво?
Не можеш да напуснеш организация като бригада Сербилу.
Ако го направиш, не можеш да се мотаеш из мястото,
където си им вършил цялата работа.
Освен ако не разполагаш с доказателства,
всичко, което си правил за тях,
взаимно обусловено унищожение.
Преследвате ли ме, ще предам това в полицията.
Пликът беше в кашона с името ми отгоре му.
Какво мислиш, че е?
Не съм сигурен.
Още работи. - Добре.
Когато бях тук, видях, че имате камера
в мъжката тоалетна на близката бензиностанция.
Боже! Наистина ли?
Трябва ми записа от онзи ден, час преди да дойда да ви видя.
Какво ти хрумна?
Стори ми се ядосан, когато влязох.
Говореше по телефона, а после веднага си тръгна.
Каза, че било важно.
Учудих се, дори тогава.
Защо да бие целия път с мен, да ми помага да открия парите,
а после набързо да се изниже?
Ето го.
Превъртете напред.
Колата започна да ни преследва
толкова скоро след разговора ни с Марта...
Ето.
Константин?
Божичко, говорил е с него по телефона през цялото време.
Не, чакай, навън съм.
С Баптист съм,
малко ни остава да намерим парите.
Да, да. Прав си, трябва да се разправим с тази кучка.
Връщам се.
Ще измисля някакво оправдание. Скоро идвам.
Майка ти ли беше? - Не.
Скоро след като се е върнал, Ким е загинала.
Може да го е извършил лично или да е платил на някой друг.
Проследил е местонахождението на Едуард Стратън по телефона на майка си.
Оказа се прав.
Съжалявам, играех на нея като дете.
Графичните изображения бяха много кофти навремето, нали?
Да, взех си новата виртуална реалност.
Дали ли ще изглежда така след две години?
Надявам се, че не. Струваше майка си и баща си.
Още помня тази част.
Винаги ми е била трудна. Давайте, шибаняци! Хайде!
Мамка му!
Французинът и дамата от Европол се измъкнаха.
Мамка му, Тома!
Трябва да спрат да ни търсят.
Толкова е просто, Тома.
Те са полицаи, също като теб.
Би трябвало да знаеш по-добре от всеки друг
както се случва с хората, които убиват полицаи.
Имаш две възможности.
Довърши започнатото,
а после ще си отдъхнем
и ще оберем лаврите за добре свършената работа.
Или започни да правиш мускули,
защото това е единственото, което ще те спаси,
когато те хвърлят в затвора доживот.
Това е то, Тома.
Така разбираш дали имаш
здрав гръбнак.
Стегни се!
Здрасти. Може ли да влезем?
Кое време е според теб?
Късно.
Благодаря.
Дошъл си, за да ме арестуваш, стари приятелю?
Не. Не и тази вечер, Марта.
Какво има? Познавам това изражение.
Синът ти е, Нийлс.
Нашият син.
Намерих доказателства за връзката му с бригада Сербилу.
Запис от видеокамера, на който разговаря с Константин.
Каза: "Трябва да се разправим с тази кучка."
Смятам, че говореше за Ким Вогел.
Искаме да разгледаме дома му.
Мислех, че може да имаш ключ. - Чакай!
Смяташ, че е говорил за Ким?
Какво знаете? Всъщност имате ли някакви доказателства?
Предполагам, че не, иначе щяхте да сте в съда да изкарате заповед.
Нийлс знаеше ли, че си ми се обадила и къде съм?
Бях в службата. Неколцина може да са ме чули.
Значи те е чул. Нали?
Виж, видяхме го по-рано, а тази вечер не си е вкъщи.
Ако не е направил нищо нередно, няма за какво да се тревожиш.
Няма да е първият път, в който грешиш.
Не, няма.
Но няма и да е първият, в който съм права.
Никак не ми харесва, както и на теб, Марта.
Но не можем да го отхвърлим с лека ръка.
Горе е. Номер 8.
Няма ли да дойдеш?
Не искам да участвам в това.
Надявам се, и заради двама ни, да не открием нищо.
Защо се разделихте?
Ти и Марта.
Не си длъжен да ми отговаряш.
Не, всичко е наред.
Страхувах се, предполагам.
Много я обичах,
но не бях готов.
Много мъдро от твоя страна.
Много е опасно да се влюбиш,
но ако никога не го сториш, няма да разбереш.
Късметлия съм. Получих втори шанс.
Прилича на полет.
Води до неизбежна смърт?
Не бива да се плашиш от падането, Женвиев.
Вече паднах.
Изобщо не е както го описват.
Предупреждава го!
Недей! - Той дойде, съжалявам, скъпи.
Затвори телефона!
Нийлс! - Е,
разкри ме!
Осъзнах го, одеве, когато дойде да ме видиш,
че е въпрос на време
преди да докуцукаш до прага ми.
Нещата, които си извършил, Нийлс, защо?
Ти си полицай.
Трябва да защитаваш хората,
а не да използваш положението си, за да тъпчеш собствените си джобове.
Спести ми мислите си за мен, присъдата си.
Да не мислиш, че всичко е черно и бяло?
Тези неща се случват, със или без мен.
Предай се. Да поговорим.
Какво?
Ти...
Сериозно ли?
Пътят, който се очертава пред теб не е живот.
Води до задънена улица.
И пътят, който ти ми предлагаш не е по-добър,
съгласи се.
Човърка ли те, че собствената ти плът и кръв
е едно от тъй наречените чудовища, които си преследвал цял живот?
Обзалагам се, че е така.
И жив ще те изяде.
Не ме е грижа кой си.
А какво си извършил.
Вече се превърна в герой, така ли?
Хора умряха заради теб, Жулиен.
Натали, жената на Стратън и съпругът й.
Тези хора са мъртви заради теб, Нийлс.
Самозалъгвай се колкото щеш, накрая пак ще се окажеш където си.
Беглец.
Е, така да бъде.
Такива карти са ми се паднали.
Ще те намеря.
Не, няма.
Осъзнаваш ли какво направи?
Само той ми остана.
Всички пристанища са уведомени, няма да успее да избяга.
Ще го открием.
Да, може би.
Но от опит знам, че да намериш някой, който не иска да бъде намерен...
Поне вече знаем.
Довиждане.
Ще ти се обадя, ако има нещо.
Здрасти. - Изглеждаш премръзнал, Едуард.
Така е.
Якето на жена ми не ми е по мярка.
Много съжалявам за преживяното страдание.
Учуден съм, че се връщаш тук след всичко случило се.
Мисълта, че всичко е било напразно не ми дава мира.
Поне бих могъл да помогна на Кристина.
Така започна всичко, сещаш се,
със старанието ми да помогна.
По телефона каза, че си открил нещо.
Ходих да видя Грег Майлс.
Партньорът на Ким Вогел. По-скоро на Драгомир Зелинку.
Какво те отведе при него?
Николай. - Продължавай.
У Грег имаше кашон с вещите й,
всичко за Драгомир Зелинку,
както и тези номера.
Повечето са телефонни номера. Опитах се да се обадя.
На два от тях се включи гласова поща, повечето са невалидни.
Но има и други цифри,
мисля, че са координати.
Точките са на правилните места,
ако отбелязваш географската дължина и ширина,
служейки си с градуси и десетични части от минутата.
Майка ми беше учителка по география.
Както и да е, не знам какво представляват или означават.
Но реших да ти ги дам.
Благодаря.
Ще се погрижа Европол да ги види.
Благодаря, Жулиен.
Прибирай се у дома.
Вече не знам къде е домът ми.
Майкъл?
Чакай, забави, по-бавно. Започни отначало.
Ало? - Жулиен, аз съм.
Току-що ми се обади Майкъл Латиф - един от нашите,
от румънската полиция, работи под прикритие в бригадата.
Тъкмо е научил от един от хората си в Букурещ.
Името на Нийлс Хорхнер е излязло наяве и всички говорят за него.
И какво разправят?
За Нийл и Константин - тази част от дейността
е преустановена в Холандия.
Явно братята Сербилу не са се зарадвали особено
на вниманието, което са привлекли.
Какво означава това за Нийлс?
Искат да се отърват от него.
Обявили са награда за главата му.
Дано го открием преди тях.
Е,
в безопасност ли сме?
Да. В безопасност сте.
Трябва да знаеш, че тази вечер се срещнах с Едуард Стратън.
Открил е нещо.
Цифри.
Смята, че са нещо като координати.
Намерени са сред вещите на Ким Вогел.
Добре. Ще ги проверим.
Виж се със семейството си.
Вземи си свободна вечер.
Заслужаваш я.
Благодаря.
Надявам се и ти да сториш същото.
Съмнявам се.
Трябва да открия Нийлс.
Няма как да знаем какво може да ни разкрие за операцията в Букурещ.
Никой дори не знае как изглежда Васил Сербилу.
И най-малкото нещо може да ни помогне...
Добре. Разбрах.
Приятна вечер, Женвиев.
Приятна вечер, Жулиен.
За мен беше удоволствие.
За мен също.
Моля те, кажи ми, че пак ще спя в собственото си легло.
Пак ще спиш в собственото си легло.
Стига и аз да съм в него.
Два месеца по-късно
Защо искаше да се срещнем тук?
Баща ми обичаше да идва тук.
Събираше черупки от охлюви.
Когато Люси беше малка, понякога водеше и нея.
Тя го гледаше, докато ги събира.
Никога не съм разбирал защо го прави.
Всяка сутрин правеше едно и също: ставаше,
разхождаше се по плажа и ровеше измежду милионите
камъчета и черупки, и носеше някои у дома.
Трофеи, предполагам.
Които да подреди над камината.
Едуард, хората, които събират разни неща, както баща ти - черупки,
често си мисля, че искат да сложат в ред живота си.
Да вземеш късче от природата, да го надпишеш и да му намериш място,
е като да контролираш живота си по същия начин.
Би могъл да внесеш малко ред в живота си, Едуард.
Да сложиш дните си в рамка, така че картината да придобие смисъл.
Баща ти би могъл да те научи на нещо.
Може би.
Хайде, разказвай.
Кажи ми какви бяха онези цифри, които открих преди седмици?
Намерихте ли Кристина?
Чисто е!
Тук! Тук! Тук!
Момичетата са тук!
От полицията сме. Елате. В безопасност сте.
Хвани ръката ми, ела. Излизаме навън.
Търсим Кристина Павликовска.
Да. Познавах я.
Къде е тя сега?
Няма я.
Къде е?
Не знам къде е.
Обаче знам колко струваше.
750 евро.
Има много момичета като нея
и ще продължава да има, за жалост.
Боже, никога ли няма да свърши?
Няма.
Човешката природа няма да го допусне, така изглежда.
Ходих на две погребения по-миналата седмица.
На Клеър и на Карл.
Почувствах се болен физически, докато бях там.
Отвратих се от себе си.
Не бива да носиш сам това бреме, Едуард.
Че си могъл да сториш повече.
Преди три дни и аз ходих на погребение.
Този случай повлече толкова трагедии след себе си.
Толкова загуби.
Струва ми се, че не си ял от седмици.
Не съм излизал много навън.
Къде беше?
Наоколо.
Криех се под мостове, като някой просяк.
Защо?
Бригадата се свърза с мен, заради работата ми, разследването.
Отказах им. Но продължиха да настояват.
Последния път, когато ме потърсиха...
Беше деня, когато ми поставиха диагнозата.
Казах си - защо не? Защо да не си отида с гръм и трясък?
Защо да не изживея друг живот, поне за времето, което ми остава?
После оздравях.
Осъзнах, че всичко, което вършат се случва със или без мен.
Жените на витрините в "Червените фенери"? Не искат да са там.
Каква е разликата между тях и момичетата, които аз докарвах тук?
Никаква.
И двамата знаем, че има разлика.
Никой не избира да е тук. Да живее живота си. Или да му го отнемат.
Никой.
Знам го по-добре от всеки друг, мамо.
Готов ли е?
Виж, мамо, наистина исках...
Дотам ли стигнахме?
След всичко, което ти причиниха?
Проклета кучка.
Не влошавай нещата повече, отколкото са.
Ти пък откъде знаеш колко са зле?!
Тя ти е майка. - А ти си мой баща!
Но какво означава това?! Какво изобщо означава?
Означава, че не си сам.
Ще намерим решение.
И очакваш да ти повярвам?!
Бил съм на твое място.
Тогава знаеш как ще свърши.
Как трябва да свърши.
Какво ме зяпате всички?
Мислите си, че сте по-добри от мен?
Марта, недей! Не!
На Нийлс не му беше разрешено да отиде на погребението на майка си.
Сестрата на Марта забрани.
И сега синът ни ще умре в затвора,
но истинското му наказание ще е да живее с това, което е извършил.
Както и да е, духа вятър.
Светът продължава да се върти.
Сбогом, любими.
Повече няма да ме видиш тук, Инес.
Ако това е някаква утеха,
твоята омраза към мен
не представлява нищо в сравнение с моята самоомраза.
Съжалявам.
"Сто години самота".
На Габриел Гарсия Маркес.
Прочете я наполовина на почивка преди две години.
Така и не я довърши.
Все повтаряше, че ще го направи.
Може би ти ще му я дочетеш.
Всяка черупка на този плаж е дошла отнякъде.
Всяка може да разкаже история.
Това, което е било преди, вече се е превърнало в нещо друго.
Това, което изглежда счупено или празно
може да придобие нов живот.
Дори животът да се разбил и разпаднал,
продължаваме напред, развиваме се, нали така?
Спъваме се и падаме.
Ставаме и продължаваме нататък.
Много се надявам, Едуард, че чрез този кошмар
си открил нещо друго.
Може би...
Може би си се превърнал в нещо ново.
Много се надявам, майка му стара!
Ами ти, Жулиен? Какво ще правиш сега?
Ще се пенсионираш ли най-сетне?
Мисля, че ще завали.