Още те обичам. - Моля те, върви си. Бременна съм.
Капитан Рос Полдарк, капитан Монк Адърли.
Името Полдарк ми е познато.
Не сте ли в парламента?
Не помня да съм ви виждал там.
Рядко го посещавам.
Изоставяте поста си? Племенникът ви май не удържа на темпото?
Вярно ли е, че лебедите се събират по двойки доживот? - Така мисля.
Или поне докато не се появи някой по-хубав лебед.
Бременна съм. - Но това е чудесна вест!
Може да наемем къща в Мейфеър. По кое време ще родиш?
През декември.
Минаха седмици, откакто се върнах от Лондон.
Чудиш се кога ще е благоприлично да се завърнеш?
Този път искам съпругът ми да дойде с мен.
Искаш да дойда с теб в Лондон?
По-зле си и от децата.
Иска ли ти се да бяха тук?
Не точно в този миг!
С това темпо скоро ще увеличим броя им!
Всички са на твое разположение, включително и аз.
Любими, раждането е след месеци!
Възнамерявам да те обсипя с най-добрите грижи, които има.
Що се отнася до този младеж...
Запознай се с Аурелия!
Татко, благодаря!
Имам изненада и за теб.
Каква ли би могла да бъде?
Маскен бал, в тази къща,
на който ще се стече каймакът на лондонското общество.
Скъпи, спомни си колко пъти поканите ти
не бяха зачетени така, както заслужават.
Сега ще ги зачетат. Балът ще е благотворителен.
в помощ на болницата за сирачета.
О! Разбирам.
Е, в такъв случай...
Има ли по-добър начин да оповестим завръщането си в Лондон?
По-бързо. По-бързо.
Утре рано сутринта ще посетим шивача ти.
Аз нямам шивач.
Аз ти наех. Най-добрият!
Естествено!
Любими, това е Лондон.
Трябва да изглеждаш подобаващо, за да изпълниш ролята си.
Каква роля?
На половинката от най-хубавата двойка в града.
Нищо чудно, че се застояваш в Лондон.
Животът е пълен с удоволствия!
Отлично. Благотворителен бал.
Джордж се стреми да стане светец.
Ще отидем ли?
Ще го лишиш ли от удоволствието да ни вземе парите?
Господи, така съм уморена, че бих могла да спя цяла седмица.
Ами ако аз имам други планове за теб?
Вярно е, не е много, но наблизо има поток.
А и Соул има нужда от ковач.
Баш от този ковач?
Всяко нещо с времето си.
Капитан Рос рече веднъж: "Работата му е майката.
Нито пиенето, нито отчаянието.
Построй нещо, поправи нещо,
дори в сърцето ти да гори ад,
в края на деня ще се чувстваш по-добре."
Да строим тогава.
Снаха ми винаги е била неуравновесена.
Напоследък тя блуждае още повече,
и, да ви призная, се боя за децата.
Ще се съгласите, че е най-добре за всички заинтересовани,
когато детето се роди, да бъде изведена от тази къща
и въдворена в лудница.
Да, ваше благородие.
Споделих на д-р Бехена, че се надяваме да е момче.
Момичетата никому не са от полза.
Чудя се дали съзнаваш каква късметлийка си.
Без добрината на рода Уитуърт,
нямаше да си нищо повече от обикновена гувернантка.
Най-щастливото време в живота ми беше именно когато бях гувернантка.
Лондон ти отива!
И скоро ще падне в краката ти. Утре, на тържеството на Уорлеган.
Решила ли си вече какво ще облечеш?
Най-хубавата си рокля?
Носих я на сватбата ти.
Въобще не е подходяща.
Не се отчайвай, имам решение.
Искам всички, които те зърнат да те боготворят.
Едва ли би ми допаднало.
Скъпа, и двете знаем, че ще се случи, независимо дали ти допада или не.
Много хубава фуста.
Да си облека ли нощница, за да ти правя компания?
Рос, не ме дразни. Каролайн уреди да я преправят за мен.
Никак ли не ти харесва? Да си сложа ли старата рокля?
И да си нещастна цяла вечер?
Не бих могла да съм нещастна. Знаеш колко съм щастлива!
И защо?
Заради теб.
Заради нас
и преживяното, откакто сме в Лондон.
Можеш да останеш по-дълго.
Бихме могли да повикаме децата, да намерим по-просторно жилище.
Рос, сериозно ли говориш? - Да.
Би ме зарадвало повече от всичко друго!
Едва ли има значение,
но роклята ми харесва.
Капитан и г-жа Полдарк.
Можеше да си спести разходите
и дари всичко за благотворителност,
но щеше да противоречи на целта му.
Демелза. Изглеждаш чудесно.
Адмирал и г-жа Банистър.
Сигурно се радваш, че тя най-накрая е до теб. - Да.
Няма откъде да знаеш.
Едва можех да се позная по онова време, но...
вследствие на...
конкретно събитие, реших да се отдалеча от Демелза.
Да се постарая да си обясня всичко.
И обясни ли си го?
Отчасти.
Разстоянието създава толкова проблеми, колкото и разрешава.
Аз ли не знам!
Вече мисля, че ще ни се отрази по-добре,
ако прекарваме повече време заедно.
И въпреки всичко, ето ни тук.
Знаеш колко обича да се весели.
Болницата за сирачета отдавна ми е на сърце,
както и на съпругата ми.
Всеки се сеща за онези бедни, изоставени дечица, без баща.
Елизабет е бременна?
Не знаеше ли?
Разбира се. Откъде да знаеш?
Кой е този?
Това е скандалният капитан Монк Адърли.
Скъпа, същинска богиня сте и Джордж е благословен сред мъжете.
Уверявам ви, че осъзнава напълно добрия си късмет.
Каквото и да правиш, не го приемай насериозно.
Коя е тази с Полдарк?
Кухненската му слугиня.
Понастоящем съпруга.
Косата й има провинциален оттенък, но останалото си го бива.
Несъмнено, била е облечена в Лондон.
Трябва да бъде разсъблечена в Лондон.
Пробвали ли сте се?
Вкусовете ми са по-изискани.
Но щом имате здрав стомах...
Дроми, скъпа.
Има един човек, с когото искам да те запозная.
Скъпи ми Полдарк! Да ви представя повереницата си - г-ца Андромеда Пейдж.
Приятно ми е. - А това сигурно е г-жа Полдарк.
Очарован съм! - Да продължим ли?
Гладен съм като канибал!
Да потърсим ли нещо освежаващо за пиене?
Извинете, сър, заета съм.
От кого? - От съпруга ми!
Скъпа, нека ви разясня,
в Лондон не е прието женените двойки да се хранят заедно.
Не знаех.
Съпругът ви е наясно с етикета.
Рос! Капитан Адърли е озверял за храна.
Да го придружа ли? - Както обичаш.
"Озверял" ли ви се струвам?
Репутацията ми ли ви тревожи?
Не знам каква е репутацията ви, сър.
Има две неща, които обожавам.
Да се бия и да се любя.
С един и същи човек?
Не, но в един и същи ден.
Едното изостря апетита за другото.
Дръж се. Скоро ще свърши.
Уверявам те, прекарвам си чудесно.
И не се тревожиш за ангината на г-жа Коуд
или за скарлатината на Нан Бартъл?
Моят заместник е с отлични качества.
Някои от старите клюкарки се съмняваха дали наистина имам съпруг.
Ще те покажа гордо в цялата ти прелест.
Възхищавате се на копчетата ми?
Забележете, че във всяко има кичур коса.
Дар от г-ца Пейдж?
От лейтенант Фрамфийлд.
И от капитан Полджър.
И двамата загинаха на дуел.
Разбира се, имаше и други.
Обикновено не колекционирам сувенири.
Нима наказанието за дуелиране не е обесване?
Ще се позова на правото на духовниците да не бъдат съдени.
Вие свещеник ли сте?
Учен съм.
Умея да чета и пиша.
А, ето го Полдарк с малката ми Дроми.
Изкусително тяло.
Имам предвид това на Дроми!
Ще си позволя да добавя, че и Полдарк има какво да предложи.
Не се ли боите за съпругата си?
Ни най-малко.
Миньорска дъщеря е.
Господи, колко унизително.
Не и за мен!
Гледам на потеклото й с гордост.
Откъде сте сигурен, че няма да се опозори?
Понеже е от простолюдието.
Нима всички не сме такива?
Не споделяме ли същите нужди, глад, болка?
И баща ми би рекъл същото.
Но той беше търговец.
Веднъж ме предизвика на дуел.
Аз отказах
на основание, че не е благородник.
Г-жо Полдарк, да направим ли обиколка?
Да, щом желаете.
Как си, Демелза?
Благодаря, добре. А ти?
Справям се някакси.
Очарователна сте!
Много сте мил.
Каквато се надявам ще сте и вие, когато най-сетне останем насаме.
Аз ще ви посетя. Кога отсъства съпругът ви?
Когато отсъствам и аз.
Адърли, върнете се при г-ца Пейдж.
Вниманието й ви липсва.
Да знаете, Полдарк, има само един човек, от когото приемам нареждания.
Себе си.
Рос, капитан Адърли любезно предложи да ни посети.
Би било прекрасно, нали?
Но да се срещнем другаде.
На чай или игра на карти.
Отлична идея!
Рос, г-жа Гауър иска да те види.
Ще ви изпратя бележка, капитан Адърли, за да потвърдя уговорката.
Да речем, в четвъртък?
Захапа ли?
Клъвна.
Съмнявам се. Тя е добродетелна жена.
До седмица вече няма да е добродетелна жена.
Да се обзаложим?
На сто гвинеи срещу десет?
Вероятността е малка, а ако спечелите, само вие ще се забавлявате.
Не е вярно.
Ако спечеля, вие ще получите по-голямо удовлетворение.
Капитан Адърли е странно създание.
Малко се боя от него.
Защо тогава се съгласи пак да го видиш?
Сбърках ли?
Не исках да съм нелюбезна.
Каролайн ми каза да не го приемам насериозно.
Дано след четвъртък да не го виждаме повече.
Татко седи на трона си!
Той крал ли е?
На най-досадните избиратели във Великобритания.
Уилбрахам отказва да отстъпи мястото си.
И не можеш да го замениш с Адърли, нито да му нареждаш как да гласува.
Именно. А тук, четиридесет измежду най-бедните данъкоплатци
настояват за услуги, в замяна на гласа им.
Нямам никакво намерение да поощрявам продажността им.
Изкушавам се да съборя колибите им наведнъж.
Няма да е популярно решение.
Освен ако не ги настаниш другаде.
Извън общината?
Повече няма да са в състояние да ме изнудват.
Опустели къщурки, купени на безценица, постегнати криво-ляво?
Никой не би могъл да ме обвини в безчовечност.
Даже би могъл да заявиш, че подобряваш съдбата им.
Мама е трябвало да стане политик!
Каква е вероятността? Щастливото ми число!
Капитан Адърли! - Монк! (монах)
Името не подхожда на човек с вашия нрав.
Имате остър език,
с който знам какво да правя, когато му дойде времето.
Следващата седмица ще има късно заседание в парламента.
Ще присъствате ли?
Боже опази! Но съпругът ви ще присъства.
Много удобно.
За нас.
Да не си въобразява, че ще стоя и ще гледам как ми слага рога?
Мислиш ли, че има и нищожен шанс?
Рос?
Не си го представям.
Представяш си го!
Заради Хю си изпълнен с подозрения.
Сякаш бих обърнала внимание на мъж като Адърли!
Ясно покажи, че няма да го сториш.
Как? - Като не му позволяваш да пипа и костица от ръката ти,
от китката до рамото!
Рос, какво да сторя?
За първи път съм в Лондон, не познавам тукашните порядки.
Мъж ми прави комплименти -
образован, възпитан, депутат!
Да му обърна гръб и да не му отвърна
или да му зашлевя шамар и да се изплюя върху обувките му?
Прости ми.
Беше нечестно от моя страна.
Да, така беше.
Няма да се повтори.
Първо джобна община, а сега и джобен депутат.
Роджър Уилбрахам отказа ли се? - Не.
Но в замяна на дадени "изкушения"
се съгласи да гласува както му наредя.
И за доста по-малко пари, отколкото щях да платя на Адърли.
Татко е много умен.
Със сигурност е такъв.
Рос, каква прелест!
Ралика, резеда, щир.
Някои не съм виждала преди.
Прочети бележката.
От капитан Адърли?!
Да ги хвърля ли в канавката?
Налага ли се?
На може ли да ги задържим?
Както желаеш.
Хрумна ми, че е грехота да ги изхвърлим,
но сега се чудя дали Рос не остана с погрешна представа.
Рос не е глупак. Едва ли се чувства застрашен от идиот като Адърли.
Мислиш ли?
Няма място за сравнение.
Например, в момента, къде е Рос?
В парламента.
Именно. Върши дълга си, като гласува по важен въпрос.
Докато Адърли върши поразии
в някой вертеп.
Добре дошла, скъпа.
Накарахте ме да ви чакам, но няма значение.
Удоволствието ще е още по-голямо.
Как успяхте...?
Г-жа Паркинс ме пусна.
Казах й, че съм ваш брат.
Съжалявам, капитан Адърли, но ще ви помоля да си тръгнете.
Виждам, че цветята ми са на видно място.
Капитан Адърли, аз съм омъжена жена.
Да, наясно съм.
Поставил съм човек отвън,
който ще забави съпруга ви достатъчно, за да се измъкна.
И така.
Да минем ли по същество?
Или предпочитате да разговаряме за кратко?
Да поговорим ли
за мъжете, които съм убил?
Или за жените, които съм обичал?
Налага ли се изобщо да говорим за любов?
Да!
Имам намерение да ви обуча на нея по най-нежния начин.
Видяхте ли? Колко бързо ви възбудих?
Ласкаете се.
Нима?
Нека ви уверя.
Това не е тривиално увлечение.
Намирам ви за омагьосваща.
Споделете.
Викате ли, когато ви обладава мъж?
Моля ви да си вървите.
Били ли сте някога с друг, освен със съпруга си?
Сър? Вие джентълмен ли сте? - Надявам се.
Простете, не владея лондонските обноски,
но не е ли негов дълг да се оттегли, щом дамата го помоли?
Едва след като вече е проникнал вътре.
Г-жа Паркинс ще ви изпрати.
Мога ли да ви навестя друг път?
Не.
Разбирам.
Страхувате се не от мен, а от съпруга си.
Бие ли ви?
Редовно.
Когато ръката му се умори, му предайте да ме повика.
Приятна вечер, госпожо.
Мислиш, че съм го насърчила. - Насърчила ли си го?
Не знам, Рос!
След бала ми се струва, че не знам кое е редно и кое не.
Какво да сторя, Рос?
Как да се държа?
Много добре знаеш как да се държиш.
Сър. Рискувате да загубите мястото си.
Ще ми го пазите ли? - Разбира се.
Това място е заето.
Е, вече е!
Относително нов сте, Полдарк, ще ви дам един съвет.
В парламента няма такова нещо като "моето" място.
А има ли такова нещо като "моите" ръкавици?
Защото седите върху тях.
Скъпи, грешите.
Защо ми е да пипам някоя от употребяваните ви вещи?
Моля да ме извините.
Ръкавиците ми се оказаха под вас.
Или беше обратното?
"Сър,
обидата, която ми нанесохте в парламента
беше от естество, което не търпи извинение.
Ето защо искам да дойдете в четвъртък призори в Хайд Парк
с чифт револвери.
Секундант ще ми бъде Джон Крейвън.
Желая срещата ни да остане в тайна
по причини, които са ви известни."
Пълен абсурд!
Заради кратко спречкване в парламента?
Няма да му обърнеш внимание.
Вече приех.
Рос, да не си се побъркал? Човекът е прочут дуелист.
Убил е петима мъже! - Както и аз.
На дуел? С револвери?
Ще се упражнявам утре.
Наясно си защо съм дошъл.
Искаш да ти бъда секундант? Приемам.
Благодаря. - Ще имам правото да сторя всичко по силите си,
за да отменя цялата тази жалка бъркотия.
На какво основание би се съгласил да се откажеш?
Рос, за бога!
Демелза знае ли? - Не. Не бива и Каролайн да научава.
Утре съм замислил ден, пълен с развлечения.
Демелза ще е така уморена, че ще спи до късно на следващата сутрин.
Рос, умолявам те, размисли.
Тези работи никога не остават скрити.
Даже да заподозрат, че си участвал, би могъл да загубиш всичко.
Положението е нелепо.
Мислите ли, че бихте могли да разубедите Адърли?
Мислите ли, че бихте могли да разубедите Полдарк?
Рос, отведи Демелза у дома. Съвсем я изтощихме.
Да. Напълно си права.
Говорих с Крейвън.
Адърли няма да се откаже.
По-твърдоглав е и от теб.
Можех и аз да ти го кажа.
Рос, иди при него.
Кажи му, че фалшивият героизъм не те вълнува.
Ти си ветеран от Американската война за независимост.
Ако те нарече страхливец, хората ще му се присмеят.
Добре ли спа?
Като бебе.
Знаейки, че най-близкият ми приятел
ще се замеси в пълно безумие.
Не драматизирай толкова, Дуайт.
Ако мерникът му е по-добър от моя, което е твърде вероятно,
мога ли да ви помоля с Каролайн да се грижите за Демелза и децата?
Има още време, за да се постигне споразумение.
Бог ми е свидетел. Мислех, че сте се офейкали в Корнуол.
Капитан Адърли. Никой не знае за тази среща, освен нас.
Нямате да изгубите нищо, само ще спечелите, ако погледнете
на това като на незначителна кавга, недостойна за кръвопролитие.
Стиснете ръце и се приберете у дома, за да закусите обилно.
Много добре.
Ако капитан Полдарк ми се извини сега
и се наеме да ми изпрати писмено извинение,
с внимателно подбрани думи,
бих могъл да го обмисля.
Но ще си създам много лошо мнение за него, ако го стори.
Е?
Рос?
Съжалявам само, че изобщо му се извиних.
Губим време.
Всичко трябва да свърши преди градът да се събуди.
Носите ли револверите си, господа?
Прости ми, любима.
Рос.
Време е.
Един момент. Никой не знае за този дуел, освен нас четиримата.
Е и?
Ако ви раня или ви убия, няма да губя време да се грижа
за здравето ви, а стремглаво ще препусна с коня си.
Ако за лош късмет, вие ме раните,
ви предлагам да постъпите по същия начин.
Раненият е бил нападнат от разбойници.
Съгласен съм.
Не желая да гния в затвора, задето съм пролял кръвта ви, скъпи.
Господа, ако обичате.
На четиринадесет крачки. Аз ще отброявам.
Една.
Две.
Три.
Четири.
Пет.
Шест.
Седем.
Осем.
Девет.
Десет.
Единадесет.
Дванадесет.
Тринадесет.
Четиринадесет.
Готови!
На прицел!
Огън!
Достатъчно! Честта е удовлетворена!
Свалете револверите и си приберете вкъщи.
Рос!
Адърли, той...? - Д-р Енис, помогнете ми!
Иди при него. Върви.
Превържи ръката си, иначе ще кървиш до смърт!
Дявол да ги вземе револверите!
За малко не ви уцелих!
Къде отиде Крейвън? - Да докара карета.
Изчезвайте, Полдарк, така се бяхме разбрали.
Ще остана, докато дойде каретата. - Идиот!
Не е време за геройски прояви.
Иска ми се да ви бях откъснал главата!
Ще можеш ли да яздиш до вкъщи? Тръгвай. Адърли е прав.
Крейвън може да се върне със стражите. - Ще остана, докато дойде каретата.
Проклет да сте, Полдарк, дяволите да ви вземат навеки.
Адърли?
Дръжте това. Ще дойда с вас. - Аз също.
Не. Всичко беше честно.
Условията бяха спазени.
Вървете си у дома и повикайте лекар.
Ще се справиш ли? Идвам веднага.
Рос, махай се от това място.
Стражите ще дойдат всеки момент.
Под мишниците. Бързо.
Свети Юда! Рос! Изпий това.
Дуайт!
Адърли! Как е той?
Извадих куршума. Беше заседнал в слабините.
Ще живее ли?
Демелза, донеси ми вода.
Куршумът е уцелил и надробил лъчевата кост.
Ще извадя отчупеното парче.
Демелза, имаш ли бренди?
Забрави за брендито. Прави каквото се налага.
Както желаеш.
Стой неподвижно.
Не мърдай!
Готово.
Демелза, изглеждаш така, сякаш ще припаднеш.
Налей си бренди.
До министър-председателя.
Моля го за среща.
Как би могъл да се надяваш на подобно нещо?
Скъпа, нужни са му гласове.
А аз вече имам два, които да му предложа.
Но трябва да поднеса лошата вест на Адърли.
Че се налага да запази не така примамливото си място в Шропшир?
Организмът му е здрав. Смея да твърдя, че ще го понесе.
Защо Рос го е направил?
Знаеш какви са мъжете и техният кодекс на честта.
Рос щеше да загуби уважението им, ако не се беше дуелирал.
Ами другото, което можеше да загуби?
Семейството си?
Кариерата си? Живота си?!
Моя ли е вината?
Нима не са се скарали заради мен?
С Рос бяхме щастливи.
Аз бях развълнувана.
Всичко беше ново, но...
Може би съм се държала по-свободно, отколкото е трябвало.
Може би се държа твърде свободно навсякъде.
Обноските ми са твърде открити. Божичко, защо дойдох?
Скъпа, можеше да посетиш Лондон двадесет пъти без това да се случи.
Радвай се, че не е още по-зле.
Стойте тук. Може да са стражите.
Адърли е мъртъв.
Мили боже! - Свети Юда!
Казал, че се е упражнявал в парка
с револвери и случайно се е прострелял.
Накарал е Крейвън да напише, че си проклет глупак,
задето си останал в парка, докато дойде каретата, вече има свидетел.
Адърли му е платил десет гвинеи, за да си затваря устата.
Ето защо дължиш тази сума на Адърли.
Той желае дългът да бъде изплатен на Джордж Уорлеган,
за да уреди облог.
Свързан с мен?
Не пише.
Защо са тези скръбни изражения? Да не би някой да е умрял?
"Смърт при злополука"?
Било е нещастен случай.
Не е било! Решението на следствието трябва и ще бъде опровергано!
На какво основание?
На основание, че е бил убит на дуел от Рос.
Сигурни ли сме?
Знаем със сигурност, че Рос е бил ранен и лежи в стаята си.
Какви други доказателства са необходими? Защо вече не е бил арестуван?
При все това, прости ми, скъпи, искам колкото и ти
справедливостта да възтържествува, но някой обвинил ли е Рос в нещо?
Адърли?
Не. Твърдял, че раните му са самонанесени
и че добрият му приятел Крейвън "случайно минавал оттам".
И като по чудо Енис се разхождал в парка в същия безбожен час.
Какво повече може да се добави?
Кочияшът на каретата. Правени ли са опити да бъде издирен?
Скъпи.
Защо те е грижа?
Няма какво да сториш.
Доколкото разбирам, веднъж издадено, решението
не може да бъде опровергано.
Не.
Освен ако няма нови доказателства.
Намери ми двама мъже,
склонни да се заемат с разследване от нелегално естество.
Ще бъдат възнаградени богато.
Д-р Бехена смята, че страдаш дълбоко,
откакто пометна.
Той греши.
Така стана най-добре.
Не бих могла да обичам детето.
Щеше да ми бъде попречено да го обичам.
Щеше да ми бъде отнето като Джон Конан.
Д-р Бехена мисли, че си изгубила разсъдъка си
и е уредил да постъпиш на място, където могат да ти го възвърнат.
Колко мило от негова страна, госпожо.
Знаеш ли кой е този?
Сър Джон Митфорд.
Главният прокурор.
С чичо ми са били заедно в Четирите адвокатски сдружения.
Представи ме.
Какво e мнението ви за тъжната кончина на един от най-обещаващите млади политици,
капитан Монк Адърли? Наш близък приятел.
Като си помисля, че беше така безмилостно убит.
Решението на следствието беше "злополука".
Да, скъпа, но никой не го вярва.
Позовавате се на историята за дуела?
Как беше името на другия мъж? - Полдарк.
Пълен нещастник.
Е, такъв е бил и Адърли.
Жалко, че не са се убили взаимно.
Ами, сър, не са,
редно ли е Полдарк да се разхожда свободно без дори да бъде обвинен?
Скъпи, нали не очакваш сър Джон да преследва всеки престъпник в страната?
Във всеки случай, няма улики,
че този Полдарк не го е застрелял в честен двубой.
Но дуелите са незаконни, сър.
Според закона няма разлика от обикновено убийство.
Да, сър, случайно съм запознат със закона.
Когато мъж е убит на дуел, противникът му бива обвинен в убийство.
Законът, обаче, настоява за доказателства.
Слуховете и подозренията са скандално ненадеждни,
когато се произнесат от подсъдимата скамейка.
Когато разполагате с повече от салонни клюки,
обадете ми се.
Е, приятелю,
струва ми се, че няма да предизвикаш Толи на бой с куки.
О, Дуайт, слава богу!
Приеми съвета ми и веднага щом можеш да пътуваш, се върни в Корнуол.
Законът все още може да те преследва, ако се явят свидетели.
Тук ще стане по-лесно, отколкото на 300 мили оттук.
Вслушай се в него, Рос.
Благодарен съм за загрижеността ти.
Но? - Ако избягам, ще потвърдя вината си,
затова ще остана тук.
Привет.
Какво чувам? Чичо Рос сам се е прострелял в ръката?
Май не съм единственият Полдарк, който върши само пакости.
Морвена?
Прав ти път!
Дрейк?
Дойдох, понеже
искам да ти обясня
защо те отблъснах, след като Осборн почина.
Беше твърде скоро.
Вече го разбирам.
Независимо колко нещастна си била, беше ти съпруг.
Той беше животно,
което злоупотребяваше с мен по всеки възможен начин.
За него не бях нищо повече от вещ, която да задоволи похотта му.
Когато той умря и ти дойде при мен,
те виждах единствено като мъж.
И всичко, което имаше помежду ни,
всичко красиво,
всичко истинско,
в ума ми се превърна в низост.
Не мога да гледам на любовта, на плътската любов, без отвращение.
Ако ръцете ти ме докоснат, ще мисля за неговите ръце.
Ако ме целунеш, ще мисля за неговата уста.
А мисълта за...
плътта на когото и да било, която се допира до моята...
Прости ми.
Прости ми. Не бих могла...
Морвена!
Каквото и да е?
Всеки път той отървава кожата!
Нашето щастие зависи ли от гибелта му?
Твоето издигане зависи ли от падението му?
Това пристигна за теб.
От кабинета на министър-председателя.
Ще се срещне с мен следващата седмица.
Знам каква цена да назова за моите два гласа.
Правото да се обръщат към съпругата ми с "лейди Уорлеган".
Рицарско звание?
А след няколко години титлата баронет, която синът ми ще наследи.
Каква приятна семейна сценка!
Как беше в музея, любими?
Много забавно, мамо.
Особено мумиите! Може би следващия път ще заведа Валентайн.
Валентай, остави Аурелия, време е за вечеря.
Мисля, че ще се бие на дуел.
Господи, как не съм го забелязал досега?
Кое?
Направо е одрал кожата на чичо Рос!
Ха!
По-бързо, Валентайн.
По-бързо!
Горкият Хорас се чуди защо се налага да го изоставят.
Горкият Хорас знае, че стоях по-дълго, отколкото възнамерявах
и трябва да се върна при пациентите си.
Хорас се чуди защо д-р Енис не съумява да обикне Лондон като него.
Хорас знае, че сме от различни породи.
Понякога привичките ни съвпадат.
Друг път не.
Не си ли го избрахме сами, когато се врекохме един на друг?
Може би Хорас ще се върне в Корнуол по-рано, отколкото си мисли.
Може би ще го стори.
Знаех си, че е твърде рано да се разхождаме наоколо.
Хората щяха да забравят, ако не им се мяркаше, ала сега...
Да си вземем освежителни напитки? - Трябва да говоря с Джордж.
Недей, Рос! - Сега не му е времето.
Обещах на Адърли.
Джордж!
Както вероятно знаеш, се срещнах с твоя приятел,
капитан Адърли.
Преди да умре, той ме помоли да ти предам послание.
Относно?
Сумата от десет гвинеи.
Подразбрах, че се е обзаложил с теб и е загубил.
Помоли ме да ти платя от негово име.
И представа си нямам.
Какво стана?
Мога ли да сторя нещо?
Не, Рос.
Нищо не можеш да сториш.
Рос.
Не.
Не, какво?
Нямам представа защо Джордж се държа така злобно спрямо мен.
Не това исках да те попитам.
Какво тогава?
Дали наистина се чувстваш в безопасност.
От закона.
Чувствам се в безопасност.
Ами ръката ти?
Заздравява.
Всичко ще изглежда по-добре на сутринта.
Демелза?
"Мили Рос,
по времето, когато четеш това, ще съм заминала.
Дуайт се връща в Корнуол и аз ще пътувам с него.
Не съм в свои води сред лондонското общество.
Желанието ми да съм дружелюбна и любезна
беше сметнато от някои за нещо повече.
Дори ти сметна, че означава нещо повече.
Връщам се у дома.
В твоята къща и твоето стопанство, при твоята мина и твоите деца.
Когато се върнеш, ще видим дали ще намерим решение."
Какво искаш, Джордж?
Подозренията ти никога няма да те напуснат.
Имаш богатство, власт, обществено положение.
Той е твое дете.
Рос! Не можеш. - Не ме следвай.
Притежаваш семейния ми дом. И Елизабет.
Какво ще направиш? Ще ме застреляш ли?
Твоят син ти говори.
Мой ли е?
Разбирам що са уличница си.
Вън от къщата ми. - Джордж!
Няма как да ти докажа, че той е твой син.
Мисля, че детето се ражда.
Няма как да подсигуря щастието му.
Нямам намерение да съсипвам вечерта ти.
Съсипа нещо много повече!