- Досега в Древните... - Когато заклинанието приключи,
трябва да се разделите един от друг,
и трябва да стоите далеч от Хоуп.
Така злото е разделено завинаги.
Един могъщ пророк е предрекъл разрушение.
"И ще познаеш знаменията
на кръв от водата, змии от реките."
Огън през водата,
ветрове от морето.
Смъртта на всички Древни."
-Фрея, аз. -Хоуп.
Това е последният път, когато можем да правим това.
Ще оправя това заради нас.
Трябва да спасим винаги и завинаги.
Имам нужда от помощта ти. - Ще помогна с каквото мога.
-Той остави Хейли да умре! -Тя помисли,че Илайджа
е там, заради нея,но не беше.
Това е отмъщение.
Доставя ми голямо удоволствие
да знам,че тя ще пострада.
Той иска да сключи сделка за лечението на ухапването от Клаус.
Готов ли си? Отвори червената врата.
Спомни си семейството.
Спомни си Хейли!
Защо не се събужда?
Какво,по дяволите,се случи?
Моли се да се събуди
навреме, за да те спаси.
Няма път навън.
Заключени сме тук.
В Ню Орлиънс телата не могат да бъдат погребани.
Вместо това, в ковчези над земята,
прекарват заедно вечността.
Когато човек си замине,
семейството му отваря гробницата.
Старите кости се изхвърлят, за да направят място на новите останки.
Кръвните родове гният впримчени.
Къщите имат същата съдба.
Слой по слой лющеща се боя,
криеща малки трагедии.
Следи от изгорено.
Водни линии по тапетите.
Това са гробниците на живите,
където гнием заедно със спомените за починалите.
Заобиколени с хората, които сме предали
и тези, които са предали нас.
Принудени сме да се борим с тези, които обичаме.
Всеки изход е запечатан.
Ако мислиш да скочиш, недей.
Опитах вече.
Паднах в най-претенциозната изба на света.
Ти я нареди според вкуса си.
Не си спомняш,нали?
Мислех,че Марсел възнамерява да върне спомените ти.
Направи го. Провали се.
Все още не помня нищо,
а Антоанет умира.
Така ли? Правилно. Да. Забравих.
Какво, по дяволите,правим тук? Какво е това място?
Опасно е, ти и аз тук, заедно.
Ние не сме в действителност заедно,нали?
Не физически,предполагам.
Нарича се шахматна стая.
Това е магически затвор за ума направен да изглежда като домът ни.
Но не се притеснявай.
Винаги има път навън... Игра или загадка.
Как ще разгадаем загадката?
Няма да правим нищо.
Квит сме, ти и аз.
Заради теб убиха Хейли,
а Антоанет ще умре заради мен.
Не ми се ще да развалям този деликатен баланс.
Така че аз ще намеря своя път навън, а ти се оправяй сам.
Приятно гледане! www.addic7ed.com
Кой е там?
Покажи се!
О, Ник.
Винаги толкова драматичен.
Ребека.
По дяволите.
Моят най-омразен повтарящ се кошмар.
Бях в Корсика, давех скръбта си към Хейли,
и аз просто паднах.
Какво ли не бих дала, за да прекарам само десетилетие
без да бъда вмъквана в божествената Chambre de Chasse.
Предполагам,че си бил на среща на борда.
Чаках жена ми да се прибере от работа.
Още веднъж, откъснат от пълното блаженство за...това.
Предполагам, че питам очевидното:
Да си ядосал някоя вещица напоследък?
Всъщност, сегашните ми врагове са група, която
вижда мен и дъщеря ми като мерзост
за вампирската раса.
Мъртви фанатици.
Това е ново. Те трябва да имат вещица на своя страна.
Вещер, който е прекарал достатъчно време тук
да изучи всеки детайл.
Това е любимото вино на Илайджа, Совиньон блан.
Виновникът може е до по- близо до дома.
Вещер,който познава добре връзката
и който не вярва,че можеш да стоиш далеч от Илайджа.
Някой,който би рискувал
всичко, за да спаси Ню Орлиънс от проклятието.
Винсент.
От хубавата страна,той никога няма да нарани Хоуп.
От друга страна предполагам, че той ще изпрати
телата ви в четирите края на света.
Всички тела?
Той не е тук,нали?
Тук съм.
Мисля, че намерих изход от тук.
Това не беше тук преди.Какво е?
Това е изобразяваща магия.
Предполагам,че има ключове, по един за всеки от нас,
скрити някъде.
Места свързани с това кои сме ние.
А за тези от нас,които не си спомнят кои са?
Ще предам на Антоанет поздрави от теб.
Вратата няма да се отвори,докато всички пет ключа не са налице.
Единственият начин навън е заедно.
Илайджа,
ако искаме това да се размине без кръвопролитие,
предлагам да стоиш във възможно най-отдалечения ъгъл на къщата
от Ник.
Хайде. Последвай ме.
Трябва да се разделим.
Трябва да преобърнем това място.
Аз просто обещах на дъщеря ми
че няма да я оставя отново.
Не мога да бъда заключен тук.
Зловещо време.
Това е знак за това какво всъщност се случва
в Ню Орлиънс.
Хоуп и Клаус са в един град.
Последиците вече се отразяват на града.
Ето, това може да помогне за спомените ти.
Това са всички боклуци
които смяташе,че трябва да се запазят.
Спомни ли си нещо?
Знаеш ли, Клаус дойдеда ме види в бара ми във Франция.
Ребека също.Ти не дойде.
Ти и аз никога не сме имали много общо помежду си
освен хубавата външност.
И ти и Фрея почти убихте жена ми, така че...
Аз...
Дневниците.
Те може да съдържат информация за теб,
някъде между мъченията и самодоволството.
Чакай.
Някога извиних ли те се за това,което направих?
По твоя особен начин,предполагам.
Виж, важното е, че си я върнах.
Не всеки е такъв късметлия.
Това къщата на семейството ти ли е?
Какво,по дяволите е станало тук?
Битка, очевидно.Те загубиха, аз спечелих.
Светът е добре отново.
Защо не намериш спалнята?
За предпочитане е тази, която не е замърсена
от вредителите на Марсел.
Няма да остана тук.
Това не е дом.
Това,това е размирна зона.
Виждаш ли този герб?
Моето сърце принадлежи тук.
Това, което искаш не подлежи на обсъждане.
Клаус,мога да бъда твоя заложница,
или можем да се опитаме да бъдем по-добри.
За нашето дете.
Можем да опитаме и да я накараме да се чувства в безопасност.
Ще накарам някой да почисти.
Защо не вземеш стаята на Кол?
В нея има камина.
Клаус.
Искам да вярвам,че това бебе означава нещо за теб.
Искам да вярвам в теб.
Не ни подвеждай.
Ник, стига.
Мисля,че установихме,че няма ключ в герба.
И без това беше старо.
Марсел.
Мамка му!
Трябва да тръгвам.
Хей.
Каква игра играе Винсент?
О,това няма нищо общо с Винсент.
Трябва да се измъкнем от тук. Градът е в опасност.
Тя не е с ума си.
Кой,Марсел?! Който те вкара тук?!
Беше Хоуп. Хоуп е виновна за всичко това.
Айви каза на Винсент и мен,
всичко за пророчеството,когато ураган
се появи от нищото.
Мусон от водата е последното проклятие преди
смъртта на древните.
Опитах се да ви намеря.
Хоуп беше в Света Ана.
Телата на Клаус и Илайджа бяха разположени на пода.
Тя събира всички тела, за да върне силата
която беше разделена във вас.
Тя не може да направи това.
Тя ще я унищожи. Това беше целият замисъл.
Тя ме изпрати тук,когато се опитах да я спра.
Не мога да се махна оттук, докато вие не намерите ключовете си.
Е,тя не може да намери моето тяло.
То е по средата на света.
Тя има помощници.
Аз създадох хибриди с нейната кръв,те са й подчинени.
Те ще направят всичко за нея.
Тя ще вземе силата обратно.
Тя ще сложи край на проклятието и първородните ще са в безопасност.
И тогава дъщеря ми, както я познаваме
Ще бъде изгубена от тъмнината
Каква беше връзката ми с дъщеря ти?
Каква ирония има в това да проявяваш интерес към семейството.
Слушай, не мога да продължа.
Помогни ми и всички ще излезем от тук
В деня в който се роди ти и даде това.
Тя се нуждае от име,Хейли
Зоуи?
Кейтлин?
Катрин?
Господи, не
Никога не съм мислила, че мога да обичам толкова много.
Чувството е..
Ужасно
Сякаш може да ме убие.
Почти го направи
Съжалявам че началото на живота и беше толкова насилствено
Вината не е твоя, Клаус
Знам, че се бори за нас
Знаеш ли, когато Илайджа смяташе, че си мъртва,
Той каза че сме загубили единствената надежда на семейството
Хоуп (Надежда)
Хоуп Майкълсън
Хоуп Андреа Майкълсън
Ти и даде име.
Нещо против литературата ли имаш?
Това са колективните произведения на Уилям Шекспир
Любов , власт, предателство
Как да процъфтя в клана на Микаелсън
Давина и аз го изпратихме на Хоуп на нейния девети рожден ден
Как е Давина?
Знаеш ли, тя не се обажда много тези дни.
Така става в нормалните семейства.
Научаваш какво можеш, после порастваш
Присъединяваш се към култ,създаваш рок група, откриваш любовта
Създаваш свое собствено семейство
Това не е ли шамар в лицето на "Винаги и завинаги"?
Знаеш ли, прекарах хиляда години мъртъв,
за да бъда част от този обет
Какво се промени?
Срещнах момиче
Voila
Остават още 4 ключа.
Защо книгата с ключа ти ще е в музикалната стая?
Децата са разхвърляни
Да, но тази стая вече не съществува
Имаше буря
Всичко беше повредено Това беше поне преди век
Хоуп никога не е виждала тази стая
Още не мога да повярвам.
Предполагам, че винаги съм ревнувала от нея
Ревнувах я когато я видях с Хоуп
Ревнувах, когато се омъжи
Предполагам, че дори ревнувам, че е мъртва
Леле, това е лудост.
Фрея, опитвам се си обясня нещо.
Това място би било създадено
спрямо паметта, нали?
Но тук има стая
която не е съществувала от векове.
И Хоуп не би могла да я види.
И това е невъзможно
Била е срутена след една буря.
Музикалната зала
О, аз те заведох там
по време на коледното парти през 1914г.
Където Марсел свиреше "Карол на камбаните"
Николаус ме намушка в сърцето
Спомняш си.
Кол
Фрея, какво си направила?
Хоуп ме помоли за помощ
Значи реши да и подадеш ръка, за да се самоунищожи?
Бедствията са близо до края си
До края остава само да направите една крачка един към друг.
За да приключи всичко това трябваше да се направи нещо
Тръгвах си от Ню Орлиънс, когато ме вмъкна тук.
Кой може да докаже че няма да проявиш пак слабост?
Ще изпробване лимита ти да не ходиш при Хоуп като при Илайджа?
Не приписвай това на мен.
Опитах се да я защитя
Може би сгреших, че ти вярвах,
Може би задълженията ти към семейството
са били повлияни от други планове. Кийлийн пак е в града, нали?
Спри, Клаус
Пожертвах всичко за теб, за Хоуп
Разбирам, че се опитваше да я защитиш.
Но не от това има нужда сега.
Аз съм й баща.
Аз решавам от какво има нужда и от какво не.
Така ли?
Защото,докато те нямаше, аз бях тук,с Хейли.
Хоуп направи всичко,за което я помолихме.
Единственият път, когато не ни послуша, беше защото и липсва баща и.
Искаш ли да видиш какво ще
направи с живот, в който липсват и двамата и родители?
Трябва да й позволим да направи своя собствен избор.
Тя е дете.
Нейното детство приключи преди три дни,
когато загуби майка си.
И колкото по-дълго тази магия е в теб,Клаус,
толкова повече тя ще се чувства като сирак.
Виж,всички ние сме правили опасни неща
за семейството. Но сме се виждали.
Сега е неин ред.
Фрея.
Трябва да я спреш.
Не.
Избягвах те.
Виж, трябва да попитам.
Как може твоят брат Кол ,да е щастлив
С някой който обича, но ти не?
Може ли този разговор да изчака?
До кога?
Искам да кажа ,утре ще си отидеш или светът ще се запали
Светът гори, Марсел
Точно сега аз просто...
Трябва да намеря този ключ
Хоуп е тийнейджър с тайни.
Тя знае всички добри места за укриване.
Спомняш ли си,когато тази стая беше твоя?
И аз бях влюбен идиот,който ти пише писма?
Ти ги скри там,където Клаус няма да ги намери,
но аз можех.
Слава Богу.
Знаеш,аз мислех,че мога да избера кога да те обичам.
Ти си тръваше и аз се връщах отново в обятията на този град.
Всеки път.
Но това не работи вече.
Обичам те,Ребека.
Винаги съм те обичал и винаги ще те обичам.
Най-малкото,което можеш да направиш е да ми кажеш защо
ме остави да вися сам в кметството.
Защо искаш да бъдеш обичан от мен, Марсел?
Семейството ми е прокълнато.
Глупости. Виж,аз не съм Хейли или Ками, разбираш ли?
Аз няма да умра заради теб.
Не ме е страх да не те убия.
Има далеч по-лоши начини да те унищожа.
О, знам.
Даже в момента го правиш.
Да се върне на подателя
Кой да знае, че рождените дни на 11-годишните
могат да са толкова изтощителни?
О, тя много хареса колелото, което и купи.
Е, тя няма нужда да знае от кого е.
Виж, не мога да оправя това,
ако не ми кажеш защо не си говорите.
Точно за това се обаждам.
Няма нужда повече да си говорим по телефона.
Добре се справяш с нея.
И ти се доверявам да продължаваш така и занапред.
Откога Майкълсън се изоставят?
Ти не си Майкълсън.
Ти избяга, Хейли
За Бога, приеми победата.
Няма да се откажа от теб, Клаус.
С Кол вече претърсихме тази стая,
освен ако не си тук да си спомниш.
Нямам спомени.
И аз така знам.
Но ми е трудно да го повярвам
след като Винсънт довърши заклинанието.
Може би Винсънт трябва да си намери ново хоби,
защото не го бива с магиите.
Или е това или това, което сте ми направили
е изпържило мозъка ми.
Не си ли спомняш как ме научи
да свиря на пиано в тази стая?
Или как ме посрещна
от войната на двора?
Или как ме изгони от града, който построих?
Или как изтръгна сърцето ми
и хвърли тялото ми от моста?
Не. - Предполагам, че ако бях на твое място
И аз не бих искал да си спомням
Какво предлагаш, Марселъс?
Марселъс
Явно нещо от паметта ти работи все пак.
Какво гориш?
Стара история.
Знаеш ли, всички сте еднакви.
Ти изгаряш вината си,
Ребека се прави, че не ме обича,
а Илайджа..
лъже за спомените си.
Какво искаш да кажеш?
Току-що ме нарече Марселъс.
Спомня си неща, но не важни.
Нищо, което да боли.
Ако Илайджа не знае кой е, не е заради магия.
А защото не иска да си спомни.
Е, ще му се наложи
ако иска да спаси приятелката си.
Добре, Хоуп, къде си скрила този ключ?
Лъжеш ни цял ден
Спомняш си всичко.
Нищо не си спомням.
Знам само, че се родих в един автобус преди 7 години.
Лъжеш.
Защо да лъжа?
Искам да изляза отткук колкото и ти.
Какво става? - Брат ни се опитва
да потисне спомените си, за да ни държи затворени тук.
Не съм ти брат!
И не съм искал нищо от това.
Напротив.
Не е като да не си свиквал семейно гласуване,
преди да си заличил всички ни.
Никога ли не допусна възможността
че може би дори не ме искаш обратно?
Имам предвид,струва ми се, че ви правя всички
невероятно нещастни.
Ние всички се правим нещастни.
Но въпреки това,ние сме семейство и се заклехме.
Винаги и завинаги.
Аз направих друга клетва!
И жената,на която обещах
живота си,е някъде там и умира.
Така че,ако вярваш по някакъв начин, че аз съм твоето семейство,
тогава те умолявам... Умолявам те...помогни ми.
Когато Винсент и Марсел връщаха спомените ти,
какво видя?
Бял коридор.
И в края на коридора червена врата.
Това е мястото,където скриваш нещата,които не искаш да си спомниш.
Правиш го от хиляда години.
Тогава какво се случи?
Опитах да отворя вратата.
Дръжката беше гореща. Беше изгаряща.
Имам предвид,бях на дневна светлина без пръстена си,
и никога не съм изпитвал такава топлина.
Значи знаеш какво е чувството
плътта да се топи по костите ти,
докато вътрешностите ти се превърнат в лава.
Защото болката е последното нещо, която Хейли изпита.
Няма бърза и безболезнена смърт за нея.
Само изгаряща болка!
Вярно е.
И това е,което стои зад вратата ти:
истината за това,което направи за жената,която обичаш.
Жената,която обичам е Антоанет.
Как Антоанет е способна да задържи чувствата ти към Хейли,
как се чувстваше с нея?
Ти я обичаше.
Обичах ли я? Обичах ли я наистина?
Сигурен ли си, че моите чувства не са просто
продукт на моят смешен кръстоносен поход да опитам и да те спася?
Някакви извинения,които да
поддържат това жалко обещание...
за винаги и завинаги.
Бурята се засилва. Нямаме време за губене.
Ние си губим времето, преосмисляйки десет века
на тревога за раздяла, и нищо от това
няма общо с нашата клетва.
Свързано е с нашата клетва.
Защо си мислиш,че никога не сме разделяли Илайджа и Хейли?
Знаеше,че Хейли трябва да остане до Хоуп,
и колкото по-дълго Илайджа беше влюбен в Хейли,
той никога нямаше да те напусне.
Но той го направи!
Илайджа беше винаги там за мен.
Намесваше се,
когато яростта поглъщаше всичко в мен
и ме изпращаше по пътя на изкуплението.
За хиляда години,той ме накара да се се нуждая от него.
Брат ми беше най-добрият ми съюзник.
Той беше единственият,
който да ми даде шанс да бъда достоен за Хоуп.
И той беше на-добрият ми приятел.
Ти го уби.
И те мразя за това.
Хоуп взима силата от нас.
Няма какво да я спре.
Твърде късно е.
Хоуп...
Чудесно.
Ребека.
Ключът на Илайджа, имам го.
Как успя да го намериш?
Е...
Ключът на Кол беше в една книга, която харесваш.
Първи акт, втора сцена:
"Сега отиваме в съдържанието на свободата,
не на изгнанието."
Хоуп знае,че не можеш да останеш. Тя иска да те освободи.
Ребека,тя постави твоите на огърлицата, която й даде,
скрити,някъде на безопасно и тайно място.
Точно,както аз я крих като бебе.
Клаус намери своя в писмата, които Хейли му писа за Хоуп.
Продължавай с него.
Илайджа беше много неща за мен през годините.
След като изтръгна сърцето ми,
всичко,което представляваше за мен беше смърт.
След това,което се случи с Хейли,
Хоуп те вижда по същия начин.
Твоят ключ беше в ковчег, в тъмницата.
Хайде.
Да спрем с метафорите на дъщеря ми.
О,кървав ад.
Сега сме в ума на Илайджа.
От всеки ад,който съм изтърпял...
Вратата.
Какво е това,отмъщението на Хоуп?
Затвори ме,докато не върна всичките си спомени,
Принуждавайки ме да приема отчетност за всичко това
Добре
колкото ми харесва череша върху схема...
...Трябва да съм някъде другаде.
Ник,не можем просто да го оставим тук.
Той може да намери своя път навън.
Заклехме се.
Аз дадох клетва на брат си
Това е просто човекът,който уби майката на Хоуп.
Веднъж си помислих същото за теб.
Спомняш ли си майка ни?
Преди целия този смут? Защото да,спомням си я.
Спомням си,когато тя постави цвете в плитката ми,
и когато трябваше да пее за нас сутринта.
И ти я уби?
Защо го споменаваш сега?
Защото сме способни да вършим ужасни неща
Но и ние сме способни да прощаваме
Това е просто врата Илайджа, отвори я
Тръгвай,Ребека.
Ще дойдем след малко. И двамата
Ти уби брат ми,
когато остави Хейли да умре.
Защото въпреки това,което си мислиш,ти я обичаше.
Не заради някакво семейно обвързване,а заради нея.
Защото тя вярваше, че има нещо добро
във всеки от нас.
Защото тя се бори за това, когато ние не можехме
Хайде.
Не зная кой ще бъдеш от другата страна на тази врата,
но знам, че не можеш да я отвориш сам.
Нуждаеш си от мен.
Илайджа.
Тук има достатъчно,за да излекуваш Антоанет.
Ако твоето решение е да оставиш миналото
и да построиш бъдещето си с нея,
тогава трябва да отидеш при нея.
Никлаус.
Виждал си Френският квартал да се възстановява
от много по-лошо.
Винаги идва нова буря.
Ето това искам.
Истински живот.
Искам да имам деца и да остарея.
Искам да...умра като крехка дама
с петна по ръцете и замъглено зрение.
Но никога няма да имам това.
Ти можеш да имаш много повече от това.
Можем да свидетелстваме, да гледаме как се развива историята
Можем да гледаме как падат бариери, как потиснатите се изправят.
Можем да гледаме всичко това.
Заедно.
Не си ли струва?
Ето защо си толкова добър в това да бъдеш вампир, Марсел.
Ти избра това.
Аз нямах избор.
Прокълната съм и ....
съм ядосана.
Не искам да ми обещаваш,че ще бъдеш до мен, докато умра.
Защото те обичам,Марсел.
Ето защо няма да оставя тъгата си да те унищожи.
Това беше шум.
Сега е музика.
Антоанет.
-Илайджа... -Шшшшшшш
Шшшшш
Тук съм.
Пий.
Мислех,че съм те загубила.
Илайджа.
Прости ми.
Стаята ми трябва.
Хоуп е добре.
Няма треска, нито магически избухвания.
Да, видях я.
Тя на практика е в безсъзнание.
Заспала е.
Заслужава почивка.
Трябва да се гордееш с нея.
Твоята 15-годишна дъщеря спаси цял град,
и никой не знае,че трябва да благодарим на нея за това.
Казах, че стаята ми трябва.
-
Редакция: Виолина Петрова www.addic7ed.com