Аах!
Мамо? мамо!
Не, не.Не !
Не !
Кой казвате, че сте били? Аз съм Асмодей
Четвъртият принц на Ада.
Има нов шериф в града.
Няма следи от Луцифер.
В този момент трябва да сме фокусирани върху сина.
От него също няма следа, сър.
Щом Луцифер го няма, искам да го намерим
и да го обучим да управлява, с мен за съветник, разбира се.
Трябва да си мъртъв. А ти кой си?
Не ме ли позна, братко? Михаил?
Какво ще направиш? Ще ме убиеш?
Може би имам нужда от теб.
Всеки път когато се опитвам да направя нещо добро,
причинявам болка на хората.
Не.
Не знам какво съм.
Може да съм просто поредното чудовище.
Не мога да направя света по- добро място,не и така.
И знам, че ако остана, Ще ви нараня .
Джак,слушай... Трябва да тръгвам.
Не. Джак.
Толкова съжалявам.
Неведнъж сме се счепквали със стария.
Лицемерната му самовлюбеност,
неговото "или слушаш, или ей я вратата".
Трябва да му го призная.
Имаше няколко големи момента, когато напраска вселената.
Човекът си има творчески хватки.
И оптимизъм.
Признавам му го.
Независимо от своята раздразнителност
и почти пълната липса на ирония,
той осигури на човечеството нелоша орисия
И шанс да живее в рая.
Той управляваше. Сразяваше. Разделяше морските води.
Бе почитан от създания, сътворили си бог в човешки облик.
А после се разочарова.
Или още по-зле, дойде му до гуша.
Събра си играчките и ...се разкара.
Какво беше това?
Разходих се на стоп в слепоочния ти дял.
Разгледах твоя свят.
Този рай, дето си го изоставил?
Надявам се да се нанеса там,
да услужа с ръководна десница.
О, ама разбира се.
Защото тук си сътворил направо чудеса.
Докато бях в главата ти,
видях, от какво се страхуваш...
да бъдеш пак затворен, както беше в Клетката.
Та като приключа,
ще останеш тук, сам,
в мъки, завинаги.
Добре, брато, би ли ми направил една услуга?
Хмм?
Да го духаш.
Хмм?
А-а-а!
Свръхестествено 13х07 Войната на световете
== sync, corrected by elderman == @elder_man
Нещо?
Не. Благодаря.
Още не.
Пуснах го за издирване от всеки един познат ловец.
Но Джак е изчезнал безследно.
Хлапето здравата се беше изнервило.
Ще го намерим.
В някакъв момент ще се появи признак, нали така?
Да.
Малкият може да предизвика цунами с хълцане.
Не знам. Може би си прикрива следите.
Или очевидната липса на улики, всъщност е
уликата.
Доказателство за...
...някакво ужасно нещастие, което му се е струпало,
като да е бил замъкнат в Ада от Асмодей.
Или... не знам, нещо още по-лошо,
да е бил отвлечен в Рая от ангелите.
Да, но не е ли прекалено бърз и яростен за ангелите?
Може би. А може би не.
Това искам да разбера.
Да разбереш от кого? От... ангелите?
Да.
Добре. Тогава да тръгваме.
Дийн, не можеш да дойдеш с мен.
Моят информатор вече е притеснен от срещата,
и няма да говори в присъствието на непознат.
Тогава ме представи и няма да бъда непознат.
Ще нося и стекче бира.
Дийн, бях се заклел, че ще защитавам това момче.
Нека го направя.
Не прави нищо глупаво.
Добре.
Предполагам, че сме в режим на очакване.
И...
Какво ще правим?
Просто, просто ще си седим тук и ще чакаме?
Добре, можем да поработим по случай.
Имаме три убийства.
На около двеста мили наоколо, един и същи начин на действие.
Били са зверски измъчвани, преди да им прережат гърлата.
Погледни тялото. До него.
Тя е вещица.
- Те всички ли са вещици? - Така изглежда...
Това не са били Ловци.
По-скоро е нещо ритуално,
нещо като свещенодействие.
Освен това, всичко наоколо е било преровено.
Което значи, че някой търси нещо.
Джак....
Джак...
Лорд Асмодей.
Никой ли не помисли да почука?
Имам новина за Джак.
Каква?
Няма никакви новини за Джак.
Изчерпахме всичките си възможности.
Как е възможно това?
Това е същество с безмерна мощ,
и аз пак не усещам нищо.
Братя Уинчестър направо майсторски
- са го укрили. - Съмнявам се,
щом Джак вече не е при тях.
Какви ги говориш?
Имаме Ловец на заплата,
който твърди, че братята сами
го търсят под дърво и камък.
Ако не те защитават нефилима,
кой тогава?
Хей, хей, хей. Имам идея.
Защо не попребиваш малко Мери Уинчестър?
Ще отида да си взема кафе с мляко.
Или пък няма. Я се виж.
Претендираш, че в своя свят си бил господ.
Тук си направо жалък.
Някой път трябва да попътуваш между измеренията, брато.
Минимум удобства.
И само да уточня, никога не съм искал да бъда господ.
Или някакъв бог.
Там, откъдето съм, господ е парадокс.
Той е на всякъде, в съзнанието ти.
В реалноста той не е никъде. Тръгна си.
Аз, от друга страна, аз съм сигурна работа.
Аз съм всичко, за което ме смята човечеството, че и по-зле.
Ето с кого си имаш работа, приятелю.
Но, хей, поздравления
за това, че си цар на този мъртъв камънак.
За разлика от теб, аз ще вдигам мизата.
О, имаш предвид за Земята?
Май ти трябва този досаден незначителен процеп,
за да започнеш наддаването, нали така?
А тй... о. Липсва.
Засега. Смятам, че аз съм онзи с плана.
Алтернативни вселени? Нищо ново.
Вече сме го разглеждали като идея.
Ние?
Доведи го.
Най-добрите умове на този "мъртъв камънак", сред които...
нашият пророк господен.
Кевин?
Кевин Трен?
Срещали ли сме се?
Ами, имахме си един брой от теб в нашия свят.
Другият ти... е мъртъв.
Не ми пука.
- Какво имаш за мен? - Аз...
Сглобих всички съставки, описани в ангелския скрижал.
Не съм го правил никога преди... никой тук не го е правил.
и всички пророчества са само прогнозни,
а не декларативни вероятности, такива, каквито са или могат да бъдат.
Вероятно. Или пък не.
Но си има и лъжица катран в бъчвата с меда.
Да.
Ключовата съставка... благодат на архангел,
която вие отказахте да дарите.
Не се занасяй с мен, червей.
Аз съм гръбначно, а не прешленест, нито пък кръгъл червей.
Не ми се налага да си зяносвам благодатта.
Пък и сме събрали почти всичко необходимо.
О, само да ме пипнеш и ще...
Не се тревожи. Няма да ти я взема цялата.
Да имаш нещо и за черни дни.
Кажи "а".
Да, Джоди. Не, в смисъл, не знаем какво става.
Знаем само, че всичките са вещици.
Да.
Добре. Ще го направя. Благодаря.
Добре, виж това.
Това е видеозапис на последната жертва
преди да бъде отвлечена и убита.
Завива в една пресечка и точно там я сграбчват.
Чакай, спри. Спри, спри.
- Спри? - Ето там.
Увеличи.
Не. Това не е ли...
Кеч.
Как е възможно?
Не е възможно. Това не може да е Кеч.
Мама го застреля право в главата.
- Точно. Значи това не може да е Кеч. - Какво? Шегуваш ли се?
Мислиш ли, че съм забравил лицето на човека, който се опита да ме убие?
Два пъти? Това е той.
И се намира на двайсетина метра от измъчвано и убито момиче.
Казвам ти... Случаят е разкрит.
Казваш, че това е Кеч, което все още не ми е ясно.
- Защо... Защо той... - Сам и Дийн Уинчестър?
Познаваме ли се?
Не, но аз ви познавам.
В моята специалност си е рентабилно да познаваш врага.
Името ми е Даниела.
Аз съм вещица.
Знам, че не харесвате вещици.
но знам също и че помагате на хора в беда.
Готово е.
Кевин, какви ги вършиш, защо се забъркваш с Михаил?
Нямам друг избор.
Аз съм проpoк и служа на господ, но тук няма бог, на когото да служа.
Затова служа на най-висшия божествен чин, на Михаил,
защото нямам друг избор, защото съм проpok.
Идиот. Не виждаш ли, че Михаил е чудовище? Чисто зло?
Добре, объркан съм. Не си ли ти Сатаната?
Което те прави злото чудовище?
И освен това, Михаил ще ме вземе с него в райския свят
където ще мога да се срещам с готини мацки.
Извинявай. Какво?
За теб ще е по-добре да проработи.
Малко отклонение? Това, което правя, е
изкуствено породена свръхсила,
която не е била изпробвана и никога преди не съм го правил.
Би трябвало да е достатъчна за отваряне на процепа,
но не обещавам със сигурност.
- Просто го направи. - Добре.
Кевин....
не го прави.
Mah ray, fay doh, em lah.
Kah day, em lah!
Какво се случи току що?!
Явно науката не е съвършена!
И уха!
Заклинанието е създадено с цел да пропуска само по един човек.
Кой да предположи?!
Оправи го.
О-о-ох!
Какво е това? Синсинати?
Прощавайте, бихте ли ми казали, къде се намирам?
Само за момент, господине, защото не знам, къде...
О, Господи.
Кога най-накрая ще разкарат тези хора от улицата?
Извинете? “Тези хора?“
Без зрителен контакт, Бевърли.
Нямате си представа, с кого разговаряте, госпожо.
Ето.
И този път не ги харчи за наркотици.
Аз съм Луцифер.
Ха!
Хъ!
Скъпи, ти не си Луцифер.
Бившия ми съпруг е Луцифер.
Нищо не знам!
Нищо не знаеш за какво?
Нищо въобще.
Служител съм в мотел в мизерно градче,
където не се случва нищо на никого, ясно?
Ами как ще обясниш това, че Джак, скверният нефилим,
барабар с братята Уинчестър,
всички заедно се настаняват в безвестния ти мотел?
За какво говорите?!
Какви чудеса видя?
- Какво? - Къде отидоха след това?
Хората от 26-та стая бяха агенти на ФБР.
Платиха си сметката в брой и си тръгнаха.
Кълна се, не знам нищо.
Това с мен е умряла работа.
Още не.
Моля Ви, чакайте. Не, не, недейте.
Аз...
Почистете.
Сър?
Какво има?
Усещам нещо.
Не е нефилимът. Нещо друго.
Повече като...
Тук ли живееш?
Това е скривалище, което ползваме, когато сме в нелегалност.
Заради Ловците, например.
Почти е невъзможно да бъде открито.
Аха, забелязахме. Та ето каква е уговорката.
Вярваме ти толкова, колкото и ти на нас,
но дойдохме дотук. Така че, какво става?
Става това, че оцелях.
Той ме хвана,
онзи сериен убиец, когото търсите.
Е, никой, когото е докопал, не е оцелял.
Тъй че, защо да ти вярваме?
Ето така те изтезава,
реже бавно с нажежен до червено нож.
Докато го правеше, успях да си освободя ръката дотолкова,
че да го докосна и да прошепна заклинание,
като го омаломощя, колкото да избягам.
Какво искаше той?
Питаше все едно и също, отново и отново...
"Къде е Роуина Маклауд?"
- Роуина? - Роуина е мъртва.
Точно това му казах. Това му казваха всички останали.
И затова той продължава, докато не чуе това, което иска.
Случайно да е имал британско произношение?
Да, защо? Да не би...
Това той ли е?
Да.
Трябва да го намерите.
Той сигурно ме търси. Знае, че мога да го распозная.
Да, и ние искаме да го открием.
Не казвайте на никого, че сте говорили с мен.
Докато не го хванат, никой не бива да знае, къде съм.
Хъм. Ами, що се отнася до това...
Съм точно на обратното мнение.
Ох-х-х!
Държа те. Държа те. Така.
Пак ще те питам. Защо не си мъртъв?
И пак ще ти кажа. Защо трябва да съм?
Защото те убихме.
Очевидно не сте.
Ох!
Не се занасяй с нас, ясно?
Вече беше убил Мик. Опита се да убиеш и нас.
Направо подлуди майка ни.
Вече сме бесни. Тъй че, аз лично не бих го правил.
А-а-а!
О, я виж. Отървал си се от татуировката.
Временна ли беше? Временна беше, нали?
- Аха. - Какво?
Татуировка? Никога не бих си...
О.
Мисля, че разбирам, какво става тук.
Наистина ли?
Объркали сте ме с брат ми.
- Брат ти? - Артър.
Аз съм Александър, негов близнак.
Приличам ли ти на идиот?
Това подвеждащ въпрос ли е?
Ъх! Ох!
Уха!
Сериозно ли смяташ да си седиш там с безизразно лице
и да ни разправяш, че имаш зъл близнак?
Ако такова черно-бяло опростяване на нещата ви помага, добре.
Артур беше най-успелият от семейството.
Човекът от корицата, нашият фронтмен.
Хъм. Добре, бас-китаристе. Каква е цялата история?
Артур и аз ходехме в подготвително училище
на британските Пазители на знанията.
Кендрикс. Знаем всичко за там. Давай по същество.
Когато дойде време за посвещаване като членове на организацията,
аз... избягах.
Не беше за мен това. И ако ме откриеха...
- Щях да съм мъртъв. - Забавно наистина,
защото, знаеш ли, името ти никога не беше споменато.
Не се и съмнявам.
Артур смяташе, че съм опозорил семейството,
и Пазителите на знанието.
Наложи му се да положи два пъти повече усилия, за да компенсира
публичния ми провал.
А аз трябваше да положа два пъти повече усилия за да изчезна,
да водя живот в сянка.
- Да си върша работата. - Каква работа?
Да убивам чудовища.
По цял свят, срещу заплащане.
- Ловец. - Наемник.
Хората, обучени като мен, нямат много избор.
Вещиците... кой плати смъртта им?
Аз... направих го благотворително.
Защо все питаш за Роуина Маклауд?
Тя е вещица, нали?
Нали това правим ние, Ловците?
Изтребваме злите твари?
Ами...
Изрових твърде подробни документални следи за Александър Кеч.
Акт за раждане, американска виза и паспорт,
академична документация от Кендрикс за Артър и Александър.
- Сам... - Дийн, проникнах в твърдия диск,
който взех от базата на британците в Щатите.
Има документи за посвещаване, издадени и за двамата Кеч.
Като тези на Александър са непълни.
Така, не ми пука, колко убедителна е тази история.
Не й вярвам.
Добре де. Фактически, ние знаем, че мама застреля Артър
и знаем, че хвърлихме тялото му в канала.
Та дори да е странно, а то е,
ние всеки ден преглъщаме по нещо странно.
Да, но има странно от "Пълен абсурд"
и странно, което си е чисто менте.
Вече съм убеден, че това на Кеч си е от второто.
Та...
макар вие двамата с брат ти да сте видяли брат ми Артър
застрелян и мъртъв,
все още се съмнявате в гибелта му?
Да. Вероятно... вероятно си струва
да се съмняваш във всичко, свързано с Артър Кеч.
Вероятно, да.
Разбирам, че все още се опитвам да го разбера.
Този Артър Кеч, когото познавахме, беше садистичен.
Аморален хищник.
- Готов да предаде всекиго. - Тук грешите.
Не аморален и, всъщност, верен до глупост.
Това, което сте видяли, е бил един изключително добър служител.
Много трудна роля.
Изглежда, да бъдеш "Александър" е по-лесно,
отколкото да бъдеш Артър,а?
Донякъде. Да, липсва славата, но...
липсва и нейното бреме.
Хмм.
Възхищаваш му се.
Може би дори искаш да си като него.
Също като теб, аз разбирам проблемите на брат си
както и защо е сторил това, което е сторил.
Подозирам, че ако беше тук, би...
признал, че съжалява
за част от това, което е причинил на близките ти.
Благодаря ти, че се съгласи да се срещнем, Дюма.
Въпросът е много... много спешен.
Наложително е да открия Джак.
Имаш предвид нефилима.
Да. Той при ангелите ли е?
Не.
Ясно, значи си сигурна, че той не може да се е свил...
в старата килия на Метатрон или...
Ако той беше при нас, нямаше да е в затвора.
Щеше да бъде задействан.
Какво имаш предвид?
Кастиел, ангелите...
След падението броят ни драстично намаля.
От зората на Сътворението не са създавани нови ангели.
Ние сме на изчезване.
Трябва ти могъща сила, за да направиш още от нас.
Имаш предвид Джак.
Дори и да има такава сила,
какво те кара да мислиш, че той ще ви сътрудничи?
Може да няма избор.
Значи смяташ да го заробиш за някакъв експеримент?
Кастиел, той не ти е домашен любимец.
Той принадлежи на всички ни.
Добре се справи, Дюма.
Достави го, както и обеща.
Чухме, че можеш да повлияеш на нефилима.
Той ще те послуша.
Не.
Няма да ви помогна.
Дезертьор, както винаги.
Кастиел, моля те, ела с нас.
Хвърли острието, Дюма.
Колебаеш се?
Този няма да е един от най-светлите мигове днес, а?
Добре. Чао-чао.
Какво правиш отново в свят?
Какво правиш отново жив?
- Сложно е. - Същото е и тук.
Както виждаш, да попаднеш тук си има цена.
Ти си слаб.
Да, съвсем явно не съм на себе си.
Но не, каубой, не съм чак толкова слаб.
И двамата с теб трябва да поговорим.
Не се интересувам от разговори с теб.
И ако става дума за сина ти...
Добре де, схванах.
Попечителството над сина ми е неудачна тема за начало.
Но ако можеш, моля те, просто остави въпроса с вечните врагове
за секунда, имаме проблем.
И под "ние" разбирам всичко живо.
Всички ние май... всички ще умрем.
Всичко, което ти казвам, е истина. Ти беше там, човече.
Видя, на какво прилича онова място.
И за това е отговорен Михаил, който току-що ти описах.
Какво? Какво? Какво? Какво? Би ли...
Ще ми направиш ли услуга като спреш да гледаш към вратата
през пет секунди, сякаш искаш да се махнеш оттук?
Ще ми простиш, ако съм малко изнервен.
Последния път, когато бяхме заедно, ти ме уби.
Е, последния път, когато бяхме заедно, ти ме намушка.
Съжалявам.
Искаш да живеем в миналото? Аз не искам.
Не съм на себе си. Какво да правя? А?
Виж, време е да спасим Света.
Бъди Кастиел - героят вместо посмешището на Рая.
Аз не съм по...
Просто казвам.
Добре. Как да спася Света?
Ние. Ние.
- О, не. - Да, да.
Виж, ти защити сина ми. Той ти вярва.
Ако можеш да го убедиш да влезе в нашия отбор,
мисля, че общата сила на тримата
може да върне Михаил обратно. Казвам ти,
това не е онзи Михаил, когото познавахме.
Този е много по-силен.
- Добре, ако този Михаил дойде... - Не "ако". Когато. Когато.
Човекът си има мисия.
E, изглежда, ти ще си слабото звено в този отбор.
Добре де, това боли.
Това... не беше необходимо.
Ще го преглътна.
Да, благодатта ми е малко поизтощена,
но дай ми малко време, човече.
Я да го обмислим заедно. Хипотетично казано,
да предположим, че лъжеш, аз ти помагам да намериш сина си,
а после ти ме убиваш отново.
Дай ми малко почивка. Моля те!
Тази откачена твар и този надрусан Кевин Трен
се канят да нахлуят ей през онази врата.
Бог не е тук. Само ние сме.
Ние сме всичко, което имаме, в случай, че не си забелязал.
Ами, трябва да говоря със Сам и Дийн.
Защо, защо, защо, защо с цялото им чудене
и мрънкане?
Това е спешно, Кастиел, а всичко, което те ще искат да направят,
е... е да ме върнат обратно в Клетката.
Това е всичко, което искам и аз.
Но точно сега ти се нуждаеш от мен,
аз се нуждая от теб, а ние двамата се нуждаем от сина ми.
Виж, не сменям темата, но ще се върнем и на това.
Просто искам да те питам, как го скри толкова добре?
В смисъл, опитвах се да го засека и нъц.
Джак.
Сина ти се казва Джак.
Джак.
Уха.
Той... страхотен ли е?
В смисъл, на мен ли се е метнал?
Слава Богу, не.
Не, изглежда, е предпочел майката.
Добре де, това не е нещо непоправимо.
Сериозно, защо не мога...
знаеш... да усетя присъствие?
Не знам. Той...
Но той е добре, нали?
О, сигурен съм, че той е добре.
Е, не звучиш сигурен.
Той... наблизо ли е?
Не.
Някъде по-надалече?
Да, доста по.
О, Татко мой.
И представа си нямаш, къде се намира.
Ало?
Да, тук агент Ръсел.
Давал съм ви визитната си картичка, да.
Наистина ли?
Какви въпроси?
Добре, а кога беше това?
Как изглеждаше той?
Да, не, ще го проверим. Благодаря Ви много.
А сега за какво стана дума?
Това беше управителят на мотел "Кушия",
- където отседнахме в Додж Сити. - Вярно.
Май служителят му от рецепцията е изчезнал
точно след като някакъв пич се явил с въпроси за Джак.
Имаш ли име?
Не. Но...
от описанието му?
Злият близнак на чичката от КFС.
- Асмодей. - Преследва Джак.
Да, което значи, че му диша във врата,
което значи, че трябва да го открием по-бързо.
Най-малкото, бих казал.
Какво, по дяволите, е това?
Той е окован във вериги.
В оръжейната няма баня.
А и не е ял от около ден и половина.
Как мислиш, дали изобщо ми пука?
Съдейки по гнева ти,
брат ми трябва да се е държал много лошо.
Както разбрах, убила го е майка ти?
Беше си го заслужил,
след това, което й причини.
Хмм.
И как е тя сега?
Добре е.
Би ли го върнал обратно? А?
Кас, има ли новини за Джак? Трябва бързо да го намерим.
Все още нищо, но...
интересни неща се случват. Ние...
- Какво? - Да,
аз също бих искал да те видя, колкото по-скоро, толкова по-добре.
Кас?
Знаеш ли, никога не те е бивало в замазването.
Ей!
- Какво има? - Нещо не е наред.
Ще му проследя телефона. Да тръгваме.
Да, хайде.
Не. Не, ти изобщо не участваш в това "хайде".
Ч...
Човече, хич не ми харесва идеята за Кеч сам в бункера.
Заключен е здраво. Няма къде да ходи.
Аха.
Как ще търсим? Още ли засичаш сигнала на Кас?
Разбира се. Заковах го къде се намира.
Не е много далече, тъй че...
Не се тревожи. Нали му каза да не върши глупости.
Точно. И кога за последно е хващало дикиш?
Беля си беше, че братята Уинчестър бавят сина ми,
а сега са успяли и да го изпуснат?
С Рая, Ада и всичко живо между тях
по петите му?
В тяхна защита ще спомена, че направиха всичко за обучението му.
По какво?
Какво биха могли да знаят за създания като Джак?
За възможностите му?
Ами, като свидетел мога да кажа, че
те знаят, че силата му трябва да бъде внимателно овладяна.
Наистина ли?
♪ А тъгата ми продължава... ♪
Хлапето е побойник, нали?
Хайде бе, човек, остави ме поне малко да се порадвам.
Кажи ми само едно нещо.
Той нарани ли ги?
- Страдаха ли поне малко? - Аз...
Здрасти, приятел.
Господарят Луцифър.
Малкият Асмодейчо.
Бившата ми зла марионетка.
Най-дребният от котилото.
Най-слабата крушка от гирляндата и так нататък, и така нататък.
Виждам, че май си унаследил мястото на Краули? Да де.
Няма нищо. Можеш да си отдъхнеш.
Капитанът е пак на борда.
Ами, виж какво, Лу.
Напълно съм удовлетворен от сегашната си позиция.
Адът върви като часовник, благодаря.
Но искрено се надявам, че ти и ръчното ти ангелче
ще ме посетите.
Ами да... виж сега, работата е там, че...
Плътно сме заети, приятелче.
О, не приемам "не" за отговор.
Вече не си толкова глупав, че да се бъзикаш с мен, Асмодей.
Не бях толкова глупав, че да се бъзикам с предишния теб.
Но новата ти версия изглежда малко по-...
бъзиклива.
Да ме вземат...
О, моля те.
Няма никого тук.
Аа!
Ах!
Аах!
Как се измъкна от оръжейната?
Ти...оковите...
Шперц.
Ако беше претърсил телесните кухини според инструкцията,
както трябваше да направиш, щеше да го откриеш.
Аз, ъ, взех някои оръжия от вашия кашон с играчки,
мотоциклет от гаража ви и вуала.
Какво е станало с ангела ви?
Не знам.
Но за теб, Артър, съм сигурен.
Знаеш ли, трябва да ти го призная.
Всички тези скалъпени документи. Много впечатляващо.
Но отвътре нещо ми подсказваше, че са менте.
И май излезе право.
Виж, бил съм до теб тогава, Артър.
Виждал съм, как се движиш.
Изправяли сме се един срещу друг.
И видях онзи поглед, когато попита за майка ни.
Та защо не престанеш с преструвките?
Всъщност, всичко, което ви казах, е истина.
Е, с изключение на онова с брата-близнак.
Отлъчен съм от британските Пазители на знанието,
крия се, защото ще ме убият за дезертьорство.
Живея си доста добре като
войник на късмета, в дълбока нелегалност,
достъпен само за определен тип клиенти - ценители на моите умения.
И използвам името Александър.
Как така си все още жив?
Вярвам, че сте запознати с вещицата Роуина Маклауд?
- И? - Тя беше заловена от
британските Пазители на знанието преди няколко години.
Открих, че е вшила в тялото си могъщ амулет,
който може да я възкреси, ако я убият.
Разбрахме се да направи същото за мен
срещу това, да й позволя да избяга.
Значи, след като изхвърлихме тялото ти, ти...
Като нов.
Единственият проблем е, че, веднъж използвано, устройството
се нуждае от презареждане.
И затова издирваш Роуина.
Ами, съжалявам. Луцифер я изгори.
Тя е мъртва.
Дали?
Защо дойде тук? Можеше да избягаш.
Хрумвало ли ти е някога, Дийн,
че всъщност, аз може да съм от добрите?
Не. Нито веднъж.
Ти и аз бяхме войници от вражески армии,
които бяха във война.
Ами, работата при войната е там,
че винаги печели едната страна.
Предполагам, че си прав.
Здравей, Дийн.
Кас? Здравей. Добре ли си?
Ние... се опитахме да те проследим, но ти беше изчезнал.
Натъкнахме се на банда демони. Какво всъщност става?
Съжалявам. Добре съм.
Опитах да ти се обадя и да те предупредя,
но нямаше сигнал.
Добре, какво става?
Аз съм по следите на нещо много интересно.
Ще ти разкажа, щом науча повече.
Ще се видим скоро, Дийн.
Както казах, аз съм колекционер.
Обичам да съм подготвен.
Луцифер може да се окаже полезен.
Кастиел е добра карта, ако братята Уинчестър не слушат.
И ако има поне някаква истина в тази история
с явяването на новата версия на Михаил,
нефилимът определено ще ми потрябва.
Наистина няма за какво да се притесняваш.
== sync, corrected by elderman == @elder_man