Рейчъл, Боже мой.
С всяка наша среща се подмладяваш.
О, замълчи!
Ммм, чудесно.
Само най-доброто за теб, скъпа.
А, съжалявам,
трябваше да те предупредя по телефона,
когато се разбрахме да се видим.
Вдигнах цените.
Е, след всичкото това време
вече трябва да знаеш, че си струваш всяко пени.
-Искам да те видя. -Да.
-Покажи се. -Да.
Харолд, ела при нас.
Рейчъл е тук. Иска да говори с теб.
Той е тук.
Иска да знаеш, че мисли, че новата ти прическа е секси.
Женени бяхме 32 години.
Сега, когато си мъртъв, ти харесва къса.
Харолд казва, че е бил глупав.
-Мразел е промените. -Боже, Харолд.
Не минава и ден, в който да не ми липсваш ужасно.
Не иска да скърбиш по него вечно.
Иска да си щастлива.
Аз ... трябва да ти кажа нещо.
Виждам се с един човек.
Слуша те. Продължавай.
Не искаме да прибързваме,
но...
Щастлива съм.
Иска да знае кой е той.
Кевин.
Мисля, че трябва да направим почивка.
О, просто спри.
Не.
Не може да преминеш.
Какво става?
Назад. Назад.
Моят партньор? Моят приятел?
-Харолд? -Трябваше ли да го правиш?
О!
Колко време продължава това?
-Изчакахте ли да ... -Не нямаше нищо такова!
А какво имаше?
Така ли харесва косата ти?
-Не! -Напусни тялото ми, Харолд.
Седни!
-О!Не! -Можеш да си с мен.
Отново можем да сме заедно!
Няма да ти позволя да я нараниш!
Ще сложа край на това.
Няма да получиш втора такава възможност, Харолд.
Махай се ... оттук ... по дяволите!
Е, явно Харолд все така мрази промените.
Не можеш да ми избягаш, Манфред.
Не се и опитвам. Ще ти платя.
-Просто ми трябва време. -Твърде късно. Ще те открия.
Трябва да затварям.
Здрасти, бабче.
Изглеждаш ужасно.
Присмял се хърбел на щърбел.
Не ми казвай. Пак ли те обладаха?
Само за секунда. Бързо го изгоних.
Няколко хапчета и вече нямам главоболие.
Това преместване ще ти се отрази добре.
Трябва да се установиш някъде.
Трябва ти дом.
Трябва да изчезна.
Не мога да сетя за по-добро място, където да изчезнеш.
В Полунощен ще си в безопасност.
Казаното от теб би имало много по-голяма стойност,
ако беше жив човек.
Г-н Смъгли, изчакайте минутка.
Почти свърших.
Музикант.
Който залага ... тромпет?
Точно. Безпогрешно попадение.
Не плачи.
-Няма да продъжи дълго. -Не искам да умра.
Ще бъдеш ангел на небето при Бог.
Прогонваме те,
нечист дух...
-Изчадие от ада! -Чудеса ...
Собствените ми деца ме оставиха тук да гния.
Върви в ада!
Всички заедно!
Атака!
Здрасти.
Ти трябва да си Манфред.
Бързо се добра от Далас.
Нямаше движение по пътя последните пет часа.
Не няма.
Ще ти покажа новия ти дом.
Хайде.
Последният наемател остави мебелите.
Ако мебелите от дървени плоскости те дразнят,
заповядай да напазаруваш в магазина.
Не ... всичко е наред. Харесват ми по-съвременни неща.
Караваната ти говори друго.
Виж, трябва да си призная, човече.
Проверих те, преди да ти дам къщата.
Надявам се, че това не е проблем.
Че си медуим?
Не, напротив.
Мислех да ти предложа да не плащаш наем един месец,
ако можеш да ми помогнеш.
Годеницата ми, всъщност...
Обри, тя... напусна ме.
И не ми връща обажданията.
Трябва да те прекъсна. Не...
Не е истина.
Казвам на хората това, което искат да чуят.
Просто хората за мен са като отворена книга.
Това е всичко.
Е, не вреди да попиташ...
Мястото е твое за един месец.
Ако ти трябва за по-дълго...
Знам къде да те намеря. Мерси.
Аха.
Добре дошъл в квартала.
Това на супер ли Ви прилича?
Не. Не раздаваме цветни моливи.
Забавлявайте децата си сами.
Искам да дам поръчка и да тръгвам.
Ти си Манфред. Бобо каза, че има нов наемател.
Видях караваната ти. Готина е.
Знам. Мацките много си падат по нея.
Аз съм Крик.
Живея зад бензиностанцията
с баща ми и малкия ми брат, Конър.
-Супер. -Последвай ме.
-Къде? -В стаята за местните.
Там сядаме ние.
Освен преподобният. Той яде сам.
Сега, когато живееш тук, ще се храниш с нас.
Значи ако жителите на Полунощен се хранят тук, тогава...
Останалите посетители са фермери, хора от Дейви.
-Е, не искам да ви притеснявам. -Не ни притесняваш.
Обикновено е по-пълно.
Хората се готвят за утре.
Утре е ежегодният есенен пикник. Трябва да дойдеш.
Добре, ако и ти ще си там.
Запозна ли се вече със съседите си?
Може да се каже. Ти не си музикант.
Това е Оливия.
Лемюъл Бриджър.
Ядеш ли говеждо?
Нямаше да се преместя в Тексас, ако не ядях.
-Имаш ли ми доверие? -Не.
Но ще ти позволя да ми избереш вечеря.
Ще ти хареса. Обещавам ти.
Не допускай баща й да те хване да я гледаш по този начин.
Не исках да съм груб.
-Ако прекъсвам... -Не прекъсваш нищо.
Живея под заложния магазин. Работя там нощна смяна.
Това е чудесно.
Привлекателен е. Освен това е интересен.
Интересно е, че е тук.
Няма семейство, няма приятели.
Бяга от нещо.
Тогава ще се впише отлично.
-Извинявам се. -За какво?
Не бях ял от известно време.
Слаб съм и се притеснявах.
Изглежаше,че могат да създадат проблеми, така че изпих малко енергия.
Изпи? Какво точно си ти?
Някои биха ме нарекли вампир.
Наистина ли?
Свети... Какво, по дяволите?
Почвам да се обиждам.
Честно, не съм толкова страшен колкото синовете на Луцифер.
Ето. Ще се почувстваш по-добре.
Казах ли ти?
Какво смешно има?
Обикновено аз съм уродът в стаята.
Значи ... няма от онези номера с шията?
О, това винаги е едно от предложенията в менюто.
Специалитет от печено в гювеч.
Виждаш ли? Казах ти, че ще ти хареса.
Ако искаш, утре мога да мина край теб
и ще отидем на пикника.
Не знам. Цял ден карах...
изтощен съм.
Утре сутрин ще си по-добре.
Ще трябва да пропусна, но ти иди.
Полунощен ... е доста различен на дневна светлина.
Фиджи, защо направо не му скочиш?
Не си мислех за това.
Да, знам за какво си мислеше.
Възхищавах се на готварското му майсторство.
И не си прави мръсни шеги с това.
-Защо е довела новия? -Защото е самотна.
Не се притеснявай, приготвих му сладки. Тортички от пясък.
Ако имаше лоши намерения,
щеше да ги повръща, докато говорим.
Отровила си новия ни съсед?
Няма да се отрови, ако няма отровни намерения.
Раста!
Защо лае това глупаво куче?
-Раста! Тихо! -Раста, какво има?
Искаш ли да ти донеса нещо?
О, ще дойдем при теб след минутка.
Какво мислиш? Доволен ли си, че дойде?
Да, благодаря ти, че ме измъкна навън.
Даде ми нов поглед върху...
Фиджи!
Какво има?
Всичко е наред.
Искам да съобщя за намерен труп. В реката е.
Не, със сигурност е мъртва.
Цялата е подута.
Не, познавам я. Това е Обри.
Обри Хамилтън.
Полунощен, щата Тексас Пилотен епизод
Помощниците на шерифа ще ви посетят
през следващите няколко дни, за да запишат показанията ви.
Не искам никой да напуска града,
без да се обади на управлението и да получи разрешение от нас.
Ясно ли е?
Не съм те виждал преди.
Нов съм.
Току-що се преместих в Полунощен.
Ти тук ли живееш?
Не, по дяволите. Живея в Дейви.
Работя за управлението на шерифа в окръг Рока Фриа.
Полунощен е в нашия район.
Защо в Полунощен? Защо се премести тук?
Спокойно е.
-И евтино. -Има си причина за това.
Истината е, че се изненадвам, че нещо подобно
се случва чак сега.
-Нещо подобно? -Ритуално убийство.
Знаеш ли, децата в Дейви
считат, че е проява на храброст да си на Шосето на вещиците по пълнолуние.
Има го усещането за призрачен град, но хората изглеждат мили.
Наистина ли?
Някои хора казват, че е вещица.
Или лесбийка.
Може и двете да са верни.
Е, няма да се изненадам
да открия костюм от човешка кожа в онзи заложен магазин.
Кой беше най-близкият й роднина?
Предполагам, че аз. Има и леля.
Отгледала я след смъртта на родителите й.
Не знам как се казва.
Значи я е нямало две седмици.
Не сте съобщили, че е изчезнала.
-Мислех, че ме е напуснала. -И е забравила всичките си вещи.
Тя нямаше много неща.
-Два куфара с дрехи. -Защо би си тръгнала?
Ами, скарахме се. И ...
и аз се държах гадно.
Нали разбирате? И й казах да се маха.
Но, шерифе, не исках да стане нещо такова.
-Горкият. -По-добре да млъкне,
преди да е казал думи, които не може да си вземе обратно.
Дори и мъртва тази кучка създава проблеми.
Обри, мястото ти не е тук.
Нямаш позволението ми.
Махни се.
Махни се!
Помогни!
Ако трябва да го направя, за да се махнеш,
добре, но ще действаме по моя начин.
Ще вземем предпазни мерки.
Бобо Уинтроп, обичам те.
Е, тук съм с красивата си приятелка
и се надявах, че
ще ми окажеш честта да станеш моя жена.
Обри, омъжи се за мен.
-Да, ще се омъжа за теб! -Да?
Да, ще стана твоя жена! Да!
-Тя каза да! -Виж, виж!
Толкова е красиво.
Скъпа, ти си най-красивото момиче,
което някога съм виждал,
и ти благодаря, че се съгласи да ме направиш честен мъж.
О, идеално ми става.
Чудесно.
Много ми харесва!
Донесох ти закуска.
Не мога да ям.
Просто ще ти правя компания тогава, а?
Няма нужда да говорим. Просто ще седя тук.
Би било чудесно.
Вземаш светена вода?
Да.
-Преподобни, аз съм... -Манфред.
Знам кой си.
Неделната служба почва в 8:00,
ако те интересува.
-Искаше четири деца. -Четири?
Казах й, че е луда.
Но, знаеш ме, готов съм на компромиси.
-Разбира се. -Можехме да вземем куче.
Шериф Ливингстон.
-Трябва да говоря с Бобо. -Добре, аз ще вървя.
Не, можеш ли да останеш?
Да.
Имаме предварителното становище на патоанатома.
Един изстрел в коремната област.
Но официалната причина за смъртта е удавяне.
Кой би го направил? Кой би искал да я нарани?
Обри не беше ... тази, за която я мислеше.
Нейното истинско име ... Обри Хамилтън-Лоури.
Какво имаш предвид?
Това няма смисъл. Беше сгодена за мен.
Била е омъжена преди пет години.
Синовете на Луцифер.
Значи бял неонацист.
Името му е Питър Лоури.
Току-що е бил пуснат от федералния затвор в Бомонт.
Изтърпял е три години за нападение.
Нека позная. Не можете да го откриете.
Той е син на Луцифер. Защитен е.
Има връзки.
Вие, полунощните, обичате да решавате проблемите си сами,
но в този случай, недейте да го правите.
Ако се мерне насам, ни се обадете.
Ясно.
Не се прави на срамежлива.
Стой от другата страна.
Какво искаше да ми кажеш?
Хей, спокойно. По-бавно.
П
Е-К-А
Д
О
С
Пекадос.
Твой приятел ли е?
Сгреших. Направих грешка.
Не искам да умра.
Не, повиках Обри, не вас.
Не сте добре дошли в моя...
Това е моят дом.
Нямате право....
Умра.
Направих грешка! Не искам да умра!
Не те видях на пикника.
Не обичам барбекю.
Познаваше ли Обри Хамилтън?
Понякога идваше и се молеше.
Но искаше да говори с Бог, не с мен.
Беше мило момиче.
Въпреки че явно те е лъгала почти за всичко?
Е, имах предвид, че ...
мислех, че е мила, преди да разбера, че е двулична.
Е, на местопрестъплението имаше ... ритуални елементи ...
Животински останки, кости.
Видя ми се странно.
Странно? Не.
Коварно и тъжно.
Магии. Това е твоят занаят, нали?
Казва се Уика.
Има ли много животински жертвоприношения в тази Уика?
Бънди и Дамър, Синът на Сам...
Всички те са почнали с животинки,
преди да започнат да убиват хора, но никой от тях не се е занимавал с Уика.
Винаги идваше с някой пост от Пинтерест.
Стриптизьорски шик, това беше стилът й.
Добре, когато минаваше, споделяше ли разни неща с теб?
Обсъждахте ли Бобо?
Имаш предвид по женски ли?
Обри не говореше.
Харесваше й как й правех маникюра.
По дяволите.
Добър ден, отново.
Трябва да взема показанията Ви, г-н Бернардо.
Не одобряваше начина ни на живот.
Не й допадаше, че Чуй е мексиканец.
Тоест можем да приемем, че не сте я харесвали?
Тя ме осъждаше. Не знам какви чувства изпитвах аз.
Така че не я осъждах.
По християнски, нали така?
Току-що се преместих тук.
Нямам нищо с общо с всичко това.
Ще ми се да огледам тук, ако нямате нищо против.
Всъщност имам. Имам нещо против.
-Защо искате да оглеждате? -Защото се държите странно.
И си изкарвате парите, като лъжете хората.
Не е така и мога да го докажа.
"Пекадос" говори ли Ви нещо?
Чувал съм за управления, които имат косултанти медиуми,
но никога не съм му придавал особено значение.
Баба ми го правеше през цялото време.
Имам вълшебна билярдна топка.
Може би трябва да я разклатя,
да я питаме кой е откраднал субаруто на Леви.
Хай, намерихме нещо.
Вашата билярдна топка може ли така?
Вече имам уговорени срещи във Феникс...
Отмени ги.
Вече си част от разследването.
Не напускай града.
Каза, че тук ще съм в безопасност.
Мислех, че ще се покриеш и няма да призоваваш сърдити призраци.
Призовах един призрак, не цяла тълпа.
И със сигурност не и това, което се криеше под пода.
Полунощен не е като повечето места.
Ето защо трябва да се измитам оттук възможно най....
скоро.
-Оливия. -Добре ли си?
-Ч-чух гласове. -Така е.
Бях аз. Говорех по телефона.
-О. -Та...
изненадан съм. Мислех, че ме избягваш.
Избягвах те. Досега.
Идвам.
Късно е.
Знам. Съжалявам. Притеснявам се...
Какво беше това?
Оливия,
трябва контролираш гнева си.
Помогни ми да го изправя.
Защо е гол?
Проверявах за бръмбари, проследяващи устройства.
С теб живеем в различни вселени.
Това е неочаквано.
Е, сега, след като се наспа,
защо не ни помогнеш?
Изглежда, че идвам точно навреме за купона.
Има хиляди забутани градчета в Тексас.
-Защо избра нашето? -Късмет, предполагам.
Работиш ли за полицията или други правоохранителни органи?
-Не. -Изпратен ли си тук
-да намериш някого? -Не
-Баща ми ли те изпрати? -Б-баща ти? Не!
Започвам да се чувствам отегчен и гладен.
Добре, това може бързо да излезе изпод контрол.
Аз не го искам и вие не го искате.
Аз нямам нищо против.
Тук съм, защото баба ми имаше предчувствие.
Шесто чувство, че тук ще съм в безопасност.
Обикновено интуицията й е безпогрешна,
но Ксилда е и патологична лъжкиня, така че това е всичко.
Ксилда? Циганката Ксилда?
-Ти.. ти познаваш баба ми? -Да.
-Как е тя? -Мъртва.
От около година вече. Рак на гърлото.
След като се сблъсках с човек, който искаше да ме убие,
Ксилда ми каза да се скрия тук.
От кого се криеш и защо иска да те убие?
Всъщност иска да убие Ксилда, но сега е твърде късно.
Предполагам, че съм единственият, на когото може да си отмъсти.
Кой би искал да нарани Ксилда?
Тя беше мошеничка, разваляше измислени проклятия и магии,
открадна и похарчи над 2 милиона.
Това не обяснява защо е толкова гъст с шерифа.
Дойдоха у нас.
Не исках да разкривам моите тайни,
така че им разкрих тайните на Обри.
Вече няма да отговарям на въпроси
и да търпя да ме биете, много благодаря.
Така че или ме довършете,
или ми дайте да се облека.
Развържи го.
Той е един от нас.
Полунощен е райско кътче
за такива като нас от векове насам.
Някои като Ксилда спират за малко, а след това продължават по пътя си.
Други, като нас например, го избират за свой дом.
Чакай, всички тук са ....
-Ти какво си? -Не е твоя работа.
Оливия е приятел.
Тя, Бобо. Човеци са, но без предразсъдъци.
Баба ти не е сгрешила.
Ако можеш да изтърпиш лятото и съседите,
Полунощен е доста безопасно място.
Стига да не вдигаме шум,
ченгетата и нормалните хора ни търпят, но...
Смъртта на тази кучка вдигна шум.
А когато полицията и медиите почнат да копаят,
хората с факли и вили няма да закъснеят.
Имам въпрос. Каза, че мястото привлича такива като нас.
Какво му е толкова особеното?
О, ами под Полунощен се крие мощна мистична сила.
Завесата между живите и мъртвите тук е много тънка.
-О. -Какво?
Разбирам защо Ксилда толкова харесва това място.
Искаш ли малко балсам за лицето ти?
Не, просто искам да се прибера у дома.
Разбира се. Извинявам се за това малко недоразумение.
Този град обикновено е тих и спокоен.
Мен ли търсите?
Значи уби Обри,
защото разбра истината за нея?
Не сте добре дошли тук.
Защото ние знаем истината за теб.
Къде скри оръжието и парите?
Не ти принадлежат. Кажи ми къде са...
и може би ще доживееш до изгрев слънце.
Мисля, че не сте оценили правилно ситуацията.
Не ми пука.
Не съм те молил за помощ, човече.
Е, вече не става въпрос само за теб.
Обри не заслужава да умреш за нея.
Сега се прибирай у вас. И без това аз съм на смяна.
Не ми благодари.
-Можеш ли да се справиш с това? -Разбира се.
Трябва да поговорим.
Ще ти направя същото предложение, което отправи към приятеля ми.
Ако ми кажеш кой те праща,
ще доживееш до изгрева.
Ако искаш война, старче, ще я получиш.
Бог прощава, но синовете на Луцифер не.
Братята ми ще дойдат
и ще изгорят това проклето място до основи.
-Става късно.
За теб няма да има изгрев,
но за мен ще има топла вечеря.
-Здрасти. -Здрасти.
Какво се е случило с теб?
Ще ми се да можех да ти разкажа някоя вълнуваща история,
но бяхме само ... аз, една кутия и един висок рафт.
Явно кутията е била тежка.
Много тежка.
Не сме се виждали от пикника.
А, ти добре ли си?
Не мога да спра да мисля за това.
Това ли ще е всичко за днес?
Да.
Почини си малко, мила.
Добре. Благодаря, татко.
За какво говорихте с нея?
Просто... по съседски.
Обичайни любезности.
Това е всичко.
12 и 50.
Ало?
Знам, че си в Тексас.
Бил си в Далас.
Настигам те.
-Здрасти. -Здрасти.
Минах покрай къщата ти, но...
Знам, купища мухи и бръмбари.
Ще поговоря с Бобо, ако реша да остана.
Е, просто исках да се извиня за това, което се случи преди малко.
Баща ми е странен и не исках да се разправям с него,
така че се държах студено с теб. Това е.
Няма нужда да се извиняваш. Не ти се сърдя.
Добре. Радвам се, че няма проблем.
Е, така и така си тук,
искаш ли бира?
Да.
Трябва да призная, че това място е различно от това, което очаквах.
Да, има нещо особено в него.
-Но се получават добри истории. -Истории?
-Писателка ли си? -Пиша, но, не.
Не съм писателка.
Някой ден ще продължа образованието си.
Когато Конър стане самостоятелен,
защото на татко ще му е трудно да се справя сам.
Да, сигурно не ти е лесно.
Не винаги е бил такъв.
Промени се след смъртта на мама. Затова сме тук.
Не искаше да живее на място, което му напомня за нея.
В гимназията в Дейви беше гадно.
Знаеха ме като мацката, която живее при чудовищата.
Добре.
Не е толкова далеч от истината. Няма значение.
След всичкото това време те са като семейство.
Знам какво е Лем.
Той не е единственият, който има тайни.
Като Джо от ателието за татуировки,
той се грижи за всички.
Винаги може да разчиташ да ти помогне.
Чудя се какъв вятър ги е довял с Чуй на това място.
Бобо никога не говори за семейството си
или за това откъде идва,
но е мил и симпатичен.
И никъде няма да намериш по-честен човек от Бобо.
Още не мога да проумея какво е преподобният.
Веднъж го видях да вади надгробна плоча от земята
само с една ръка
и е напълно обсебен от гробището си за домашни любимци.
Знам, че Фиджи не е просто Ню Ейдж чудачка с котка,
но въбоще не е злобна.
Преподобният се подготвя.
Ако не си забелязал, заета съм.
Каквото и да правиш там,
няма да помогне.
Казвам ти.
Обри остави много зло след себе си.
Неприятният мирис на изгоряла коса няма да промени това.
Да, продължавай да размахваш тези пера.
Можеш да си вървиш.
Добре, отивам ей там.
А да не забравяме и Оливия.
Тя има повече тайни от всеки друг.
Разбирам, че става въпрос за много пари.
Въпреки това трябва да откажа.
Благодаря.
Просто проверявам. Как е минала операццията?
Добре. Никой няма да намери тялото.
Е... с кого говореше по телефона?
Делово предложение. Лесна работа.
Добро заплащане.
Но тъй като трябва да се обаждам на полицията
всеки път, когато напускам града,
се наложи да откажа.
Изглеждаш ядосана.
Меко казано.
Може би мога да ти помогна с това.
Чудех се кога ще предложиш.
Полунощен е странен, но е мой дом.
Аз никога не съм се задържал на едно място дълго време.
-Ето. -Мерси.
Е, добре се вписваш тук.
-Имаш предвид, че съм странен. -Така е.
Проучих те г-н Медиум.
Това е семеен занаят.
Идвам от древен род на цигани гадатели.
Да, и имаш каравана за доказатлество.
Да.
Наистина ли познаваш?
Понякога познавам.
Много често е просто театър.
Искаш ли да ми гледаш?
-Не. -Да ми предскажеш бъдещето?
Добре.
Ще го направя по старомодния начин.
-Просто ми дай ръката си. -Добре.
Линията на живота е дълга, неравномерна.
Ще бъде интересен живот.
Ти ... ще пътуваш по света.
А тук, тук ще срещнеш сродната си душа.
А, може вече да си я срещнала.
Някой, който ....
разбира колко невероятна си.
Това е театралната част, нали?
Виновен.
Е, ако искаше да ме целунеш, сега моментът е подходящ.
Бобо Уинторп,
арестуван сте
за убийството на Обри Хамилтън-Лоури.
Не съм я убил аз!
Имате право да запазите мълчание.
-Не съм я убил аз! -Всичко, което кажете...
може и ще бъде използвано срещу Вас в съда.
-Не, не! -Имате право
на адвокат.
Ако не можете да си позволите адвокат,
такъв ще Ви бъде назначен.
Разбирате ли правата,
които Ви разясних?
Не ми е за първи път и ви казвам,
че не съм го направил.
Доказателствата, които имаме, показват друго.
-Назад. Назад! -Пуснете го!
-Не! -Моля ви!
Назад.
Всички вие, прибирайте се по къщите.
Никога не би я убил. Обичаше я!
Повече отколкото заслужаваше!
Вижте, намерихме оръжието.
Негово е.
И вече сте решили, че е виновен.
Не можем да ви доверим приятеля ни.
Е, и аз не ви се доверявам.
Не искате да почваме война.
-Махнете се от пътя. -Той остава тук.
-Ние също. -Прибирайте се!
Просто се махнете от пътя!
Прибирайте се.
Тя го прави.
Това е ненормално. Като земетресение е.
Тя е вещица. Казах ти, че е вещица.
Вещици не съществуват, Гомес.
Тогава какво става?
Фиджи, не по този начин.
Така няма да му помогнем.
А и утре е пълнолуние.
Няколко дена няма да ме има.
Трябва да действаме умно, Фиджи.
Не трябва гневът ни да ни води.
Аз ще помогна.
С каквото мога.
Мисля, че ще мога.
Добре. Ще запаля колата.
Побързай.
-Ще се измъкнем от това място. -По-бързо!
Синхронизация: VitoSilans Превод на субтитрите: NikiG -- www.Addic7ed.com --