Ще ми направиш услуга, ако не стъпваш във владенията на Тренуит.
Как ме подлъга само, Дрейк Карн!
Горко им на девойките тъдява!
Как смее Оджърс да забранява църквата си на християни?
Вече съм Уорлеган и трябва да заема страната на съпруга си.
Мирови съдия.
Първият Уорлеган, призован за съдия.
Има стар манастир, превърнат в затвор.
Държат стотици английски затворници.
Може ли Дуайт да е бил отведен там?
Стар другар на баща ми има връзки във Франция. - И така?
Трябва да замина.
Бутайте!
Къде ли е, Джереми?
Татко го няма от доста време.
Къде ли е, миличък?
Къде ли е?
Хайде.
Той ще се върне до няколко дни.
Моля се за завръщането му и се ужасявам.
Докато няма вести за Дуайт...
Има надежда.
Да.
Че още е жив, някъде във Франция.
Няма да понеса, ако Рос е рискувал живота си напразно.
Д-р Енис е жив.
Старата Пруди го усеща в костите си.
Не се тревожи за Рос.
Той умее да се грижи за себе си.
Пък и е само в Роскоф!
Старинно пазарно градче?
Тъй беше, млади капитане, когато идвахме с баща ти.
Било е преди 20 години, преди революцията.
Да се надяваме да не е нашият човек.
Не, Жак Клисон е стар хитряга.
Ще се спотайва, докато крайбрежието е чисто.
Когато и да стане това.
Скоро, кълна се.
Старият Толи да те е подвеждал преди?
Госпожо. - Госпожо.
Познаваш ли тези хора?
Разбира се. Те са наши арендатори.
Франсис смяташе за важно да се спогаждаме с тях,
но и беше израснал в областта.
С древно семейно име.
И без огради.
Преподобни Оджърс, забелязах, че западната порта се нуждае от поправка.
Ще изпратите ли сметката на иконома ми?
Много щедро от ваша страна, сър. Безкрайно сме ви благодарни.
"Грешници, елате на божия пир,
всяка душа на Исус ще е гост.
Никоя забравена не ще остане,
за цялото човечество измоли бог.
Божи пратеник, ида,
да поканя всички.
Целия свят, и теб, грешнико,
В името на Христа, всичко е готово."
Не!
Мосю?
Вести от Роскоф?
Не са добри. Революцията здравата е разтърсила града.
Трудно се намират сведения.
Рос ще трябва да изчака малко.
Ама разбира се!
Че кога нещо е вървяло по план при Рос?
Чу ли последните новини?
За брат ти Сам?
Понеже не ги допускат в църквата,
събратята пеят отвън.
Рекох, че скоро ще има повече божи поклонници вън от вътре в църквата!
Неспокойно ми е, при тази проява на неподчинение.
Те никому не вредят.
Само възхваляват господ по свой си начин.
В свой си начин, да, който църквата забранява.
Но Оджърс им забрани достъпа до църквата.
Къде да идат?
Рос не иска да почитате бог на негова земя,
но дали това няма да ви послужи?
Старият молитвен дом на Грамблър.
Беше дарен от Франсис на селяните.
Какво се е случило с него?
Когато Джордж купи цялата земя тъдява и затвори мината "Грамблър",
селото се опразни и всичко потъна в разруха.
Същински Йоан Кръстител.
Ти не си ли набожен?
Татко беше.
И дядо преди това,
но аз съм по-разумен.
Не е чак толкова порутен.
Ще са нужни неколцина добри мъже с дъски и пирони.
Къде изчезна Дрейк, тъкмо като ти потрябва?!
Дрейк!
Хайде, Дрейк!
След като станах съдия, ще започна да се целя по-нависоко.
Искам да стана общински представител в парламента.
Със сигурност влиянието ти в областта ще нарасне.
Ала с наскорошното затваряне на мини, търговския монопол и
заграждането на общински земи, простолюдието не ни долюбва особено.
Понеже събитията във Франция доста изнервиха благородниците,
трябва да внимаваме как ни приемат и как се отнасяме към арендаторите.
Като смекчим подхода?
И спечелим общественото одобрение.
Джордж Уорлеган, човек на народа.
Рос Полдарк да пази короната си!
Какво става? - Ти си роялистки шпионин.
Привърженик на републиката съм.
Идваш с нас.
Кълна ви се, кълна ви се! Моля ви! Моля ви!
Ветровито ли беше на плажа днес?
Защо мислиш така?
Заради косата, лицето, обувките.
Само с ум можеш да ме надхитриш, момче.
Добре ли чух, ходили сте на плажа Хендроуна?
И защо не, при такова хубаво време?
Морският въздух върши чудеса за белите дробове!
По-далеч е, отколкото ми се иска да отивате.
Има силни течения...
Не доближаваме по време на прилива.
... и е опасно да се отдалечавате толкова от дома.
Има размирици в селото.
Реколтата беше лоша и неизбежно има недоволство.
Вземи револвера на баща си.
Предпочитам изобщо да не ходите.
Както желаеш, братовчедке.
Той въобще не прилича на мен.
Нали?
Доста по-тъмен е.
Джон, насам.
Той дойде.
Мосю Клисон.
В затвора в Кемпер.
Повечето затворници са англичани.
Мнозина са болни или ранени.
Сред тях има ли офицери?
Трудно е.
Стражите имат заповеди да не разговарят с никого,
но има един, когото познавам.
Каза ми, че има оцелели след последното морско сражение.
Ще ни разкрие ли имена?
Възможно е.
Срещу определена сума.
Колко?
Петдесет
за него
и петдесет за мен.
Кога ще се върнете?
Внимавайте, мосю.
Републиката следи зорко.
Довечера.
Имаш ли му доверие?
Не,
но само него имаме.
Франсис Полдарк дари стария параклис близо до село Грамблър.
Все раздаваше имоти.
Несъмнено, затова е бил толкова популярен.
Адвокатът ни ще подготви нотариален акт за дарение.
Ще е първото ни благотворително дело за простолюдието.
Напоследък група методисти го ремонтират.
Методисти?
Преди служеше за молитвен дом.
Знаеш ли имената на тези методисти?
Не, сър.
Като съдия, имам властта да назнача областен
полицай.
Ти ще станеш такъв.
Аз ли, сър? - Задълженията ти в Тренуит остават,
но допълнително ти се възлагат определени обществени задачи.
Щом казвате, сър.
Казвам ти да ми намериш имената на тези методисти.
Да, сър.
Нека не прибързваме с нотариалния акт за дарение.
Може да се окаже излишен.
Като в доброто старо време.
Признай си, млади капитане, не тъгуваш ли за онез дни?
Ти, аз и баща ти в какви бели се забърквахме!
Изживял съм своя дял от премеждия.
Имам съпруга, дете, друго е на път.
Ще сведа глава и ще мълча.
Има офицери от армията и флота,
но е трудно да се сдобия с имена.
Ще струва повече.
Сто.
Петдесет сега
и петдесет, щом ми дадете имената им.
Ще отнеме време. Вървете си у дома. Ще ви пратя вест.
Няма да напусна Роскоф, докато не получа списъка.
Тогава се пазете, мосю.
Всеки час на пребиваване ви излага на по-голяма опасност.
Републиката може да затваря очи за търговията, но не и за шпионите.
Ние не сме шпиони.
Издирвате сведения за затворници на републиката.
Някои го наричаш шпионаж.
Какво стана с красавицата, дето ти беше на сърце?
Девойчето Чиноует.
Омъжи се за братовчед ми.
Гадна работа.
Оцелях.
Нуждаех се от съпруга, която може да цепи дърва и да дере зайци,
освен да пие чай и да прави реверанси.
Баща ти щеше да си легне с девойчето, не да се жени за нея.
С баща ми не си приличаме.
И все пак си тук, отново със стария Толи,
за зелен хайвер.
Елизабет?
Скъпа, скоро тръгвам. - Къде?
За първата ми изява като съдия.
Искаш ли да ме придружиш?
И защо? Спомням си, че Франсис го намираше за доста уморително.
Не, мисля, че е по-добре да прекарам времето си тук.
Имам домакински задължения.
Както искаш.
Аз, Джордж Уорлеган, се заклевам искрено и добронамерено
да се придържам към правото и справедливостта,
така както сметна за добре,
с даденото ми право да служа като мирови съдия,
в съответствие с намерението и значението на закона.
Да живее републиката! Да живее републиката!
Само това ни трябваше!
Държи ни под око, откакто пристигнахме.
Да живее републиката!
Както кажете, мадмоазел.
По работа ли сте дошли?
Внасям хубави вина и алкохол.
Ще го докажете ли?
Нося документи. - У вас ли са?
В стаята ми.
Да идем и да проверим?
Извинете ме, мадмоазел, пропуснах да спомена,
че съм женен с дете.
Аз не съм. - Толи.
Готов, умел, с ищах. - Толи.
Щом той не ще, няма да откажа.
Извинете слугата ми, мадмоазел. - Слуга?!
Странник сте по тези места, мосю,
и явно не проумявате колко полезно е да имате приятели,
вместо врагове.
Смирено се надявам, че днес не съм си създал такива.
Колко тежка е женската участ.
Бездействаме у дома, докато мъжете се сражават.
Това ли правим, бездействаме?
Сигурно съм станала по-малко дръзка, откакто се омъжих.
Дълбоко се съмнявам.
Размишлявах... - Да?
как да се сдобия с вести за Дуайт.
Кого с влияние познавам и как да се възползвам?
Един фазан не е дребно провинение,
а кражбата на подобно имущество
от по-високостоящи показва неуважение към авторитетите,
което не може да остане ненаказано.
Остава да произнеса
ужасната присъда на закона,
която е да бъдете завързан на стълб на пазарния площад
и публично бичуван.
20 удара с камшик.
Следващото дело.
Не, убийте го! - Не, недейте!
Не!
Вашият човек го праща от Тренуит, сър.
Съдия Уорлеган.
Г-це Пенвенън, дошли сте, за да видите как изпълнявам дълга си?
Реших да намина.
Бяхте много впечатляващ
и, ако ми позволите, също толкова ценен за нацията ни,
колкото и онези, които воюват.
Естествено, човек на вашата длъжност дочува
всякакви новини, за войната.
Много от познатите ни ще бъдат благодарни
на вести - за д-р Енис, например.
Боя се, че няма.
Защо сте толкова сигурен?
Д-р Енис липсва както сред списъците на затворниците, така и на оцелелите.
За жалост, предполагаме най-лошото.
Г-н Уорлеган си го взима обратно?
Може ли да го стори?
Той е собственик на земята.
Но е бил дарен от г-н Франсис.
Устно, няма нищо черно на бяло.
Ще му навреди ли, ако позволи да го ползваме?
Никак даже.
Но сте му се опълчили, затова ще ви постави на място.
Какво ще правим?
Капитан Рос го няма да ни защити.
Всичко е в божиите ръце.
Моите уважения, Сам, но понякога и господ има нужда от малко помощ.
Но капитан Рос рече: "В никакъв случай..."
Да не стъпвате във владенията на Тренуит?
Е, капитан Рос го няма.
А аз ви казвам да го сторите.
Елизабет е там, сама.
Покойният й съпруг Франсис е дарил на своите събратя.
И може да прояви повече симпатия от г-н Уорлеган?
Не и ако ме види.
Ще се погрижиш ли да мине учтиво, Заки?
Лесно е да се каже.
Клисон ще дойде тук в неделя вечерта.
Разполага с конкретни сведения.
Какво ти рекох?
Вече можем да сме спокойни.
Боя се, че не.
Елате с нас, мосю.
Кучи синове! Пуснете го!
В името божие, той е английски търговец!
Какво нередно е сторил?
Помни какво рече сестра ни, да не споменаваме имената си,
нито че ни е роднина.
Каква е причината за тази неприязън между двете семейства?
Не мога да ти кажа, момче,
но е нещо сериозно.
Господарят не е у дома.
Дошли сме при господарката.
Тя ме познава по име и лице.
Закарая Мартин.
Вие двамата, последвайте ме,
а ти, изчакай тук.
Но... - Заповед на г-н Уорлеган.
Да няма повече от двама голтаци в къщата.
Дрейк?
Дрейк? Ти ли си наистина?
Тихо, господарю Джефри. Дойдох с брат си и Заки Мартин.
Имат работа с майка ви,
ала подозирам, че не ще е добре, ако ви видят с мен.
Мен какво ме е грижа?
Пък и това е моята градина или ще бъде някой ден.
Не съм враг на Франция.
А просто търговец,
опитващ се да развива търговия, която е от полза и за Франция.
Не е от полза за Франция
да разрешава на шпиони да стъпват на брега и да живеят сред нас.
Аз не съм шпионин.
Откакто съм пристигнал, не съм вършил нищо
извън Роскоф, нито съм действал противно на френските интереси.
Напълно ги нарушавате,
като прекарвате дори и една нощ на френска земя,
без да докладвате в жандармерията.
Извинете, мосю, нямах представа за подобно изискване.
Наказанието за първо провинение е затвор.
За второ - екзекуция.
Тъй като е първо провинение и не съм го сторил злоумишлено,
ще ми разрешите ли да платя глоба, вместо да ида в затвора?
Да кажем
20 гвинеи?
Петдесет.
При условие, че напуснете Роскоф незабавно.
Корабът ми няма да се върне до понеделник вечерта.
Английски плавателен съд - "Майската кралица" - отплава тази нощ.
Ще се качите на него, без да се бавите.
А ако ви предложа още 50 гвинеи?
Ще последва затвор
за опит да подкупите служител на републиката.
Ако ви открият на брега след полунощ, ще бъдете екзекутиран.
Тръгвай.
Помислихме, че след като г-н Франсис е дарил земята...
Съвсем сигурен ли сте в това?
Моля да ме извините, госпожо.
Бях там със стария си баща, когато г-н Франсис обеща.
Затуй молим за помощта ви, госпожо.
Спасявайки молитвения дом, ще извършите божие дело.
Така ли?
И лично ще се помолим за спасението на душата ви.
Всяка ваша помощ ще бъде добре дошла.
Ще се връщам.
Брат ми и г-н Заки скоро ще свършат.
Г-це Морвена.
Защо сте тук?
Дойдох с брат ми. Трябваше да говори с г-жа Уорлеган.
Кажи на Дрейк, Морвена.
Кажи му да ни посещава винаги, когато мама и чичо Джордж ги няма.
Не съм сигурна... - Ще ти е приятно.
Знам, че е така.
Все за него говориш.
Когато ти пратя бележка, че те каня в къщата, нали ще дойдеш?
Прости ми, че питам,
но можеш ли да четеш?
Разбира се!
Аз...
Ще тръгвам.
До следващия път, г-це Морвена.
Ще говоря с г-н Уорлеган, когато се върне
и ще му обясня, че смятате обещанието на покойния ми съпруг
за обвързващо.
Разбира се, не мога да обещая, че ще размисли.
Нека господ ви води и учи да следвате пътя му.
Няма да ви отнемаме повече време.
Приятен ден и на двама ви. - Приятен ден.
Добре свършена работа като цяло.
А сега какво?
Явно си тръгваме.
Имаше ли посетители днес, братовчедке?
Миньори от селото, с молба към съпруга ми
да ползват молитвения дом на наша земя.
Аз казвам да го вземат!
Вслушай се, Елизабет! Все пак земята е на детето
или ще бъде.
Учудена съм, че Елизабет е била толкова учтива.
Щото са се старали да не издават имената си.
Или връзката им с Рос.
Всякога ли си бил тъй обсебен от молитвите?
Не, г-жо Пейнтър.
Живях като безбожник сред жлъч и горчилка,
грях и пороци, до към 20-тата си година.
Докато бог опрости греховете ми и освободи душата ми.
Спасението промени Сам по-силно, отколкото други.
Сестро, ще те помоля за услуга.
Да?
Ще ме научиш ли да чета?
Строг ли беше?
Справедлив.
Отправих ясно послание.
При тежко престъпление да не очакват милост.
Направиха ми комплименти за робата ми.
Докато те нямаше, имахме посетители.
Някакви методисти. - Методисти?
Заки Мартин и друг мъж,
помолиха за параклиса на Грамблър.
Обезпокояват ме тези религиозни секти -
развъдник са за революция.
Настояха, че Франсис им е обещал земята.
А дали е било така? - Съмнявам се, че Заки Мартин ще излъже.
А другият мъж? - Изглеждаше искрен.
Мисля, че Заки го нарече Сам.
Карн.
Самюел Карн.
Братът на Демелза.
Разбираш ли какъв е бил замисълът?
Рос е изпратил шурея си, за да се възползва,
веднага щом си обърнах гърба.
За да нахлуе отново в живота ни!
Едва ли се е осмелил...
И все пак го е сторил, отново. - Как смее той?
Значи сме на едно мнение?
В никакъв случай земята не бива да им бъде предоставена?
В никакъв случай.
Хайде!
Мърдай!
Джордж беше непреклонен и съвсем сигурен.
И името му го няма в никакъв списък?
Рос още не се е върнал.
Дано е на борда на някой кораб, плаващ към дома.
Прав й път на Франция, тъй викам!
Нивга не съм се радвал тъй да загърбя тая забравена от бога помийна яма.
Щяхме да се простим с живота си, ако бяхме останали.
Главата сведена и устата затворена, добре стори -
тъй постъпва разумният човек.
Така е.
Прати вест на жена ми, ще се забавя.
Рос. Рос!
Давайте, претърсете навсякъде!
Младият капитан Рос искрено бил съжалявал?
Ще съжали, че е изпратил шапката си у дома,
щото тясна ще му стане, щом привърша с него!
Не е редно. - Не е уместно.
Не е честно. - Не е подобаващо.
С дете на ръце и друго на път?
Да ръководя ферма, че и мина при това?
Наглеци са мъжете, очакват все да им ходим по свирката!
За късмет, не го правим.
Още съм бесен на безочието на Рос.
Аз също. Да насърчи подобна дързост.
Насърчил? Със сигурност го е замислил, пак да всее раздор.
Мили боже, никога ли няма да се отървем от него?
Не и тук. Но другаде?
Ако се преместим в градската ни къща в Труро,
няма да сме в непосредствена близост.
Разбира се, ще вземем и Валентайн с нас.
Ами Джефри Чарлс?
Той ще остане с Морвена и леля ти.
Ще ми липсва, естествено,
но като си помисля, ще сме далеч от Рос.
Тогава да заминем още днес?
Колкото по-бързо, толкова по-добре.
С-С-Сам. Сам.
Ди...
Де...
Демелза.
Той съгласи ли се?
Рече да приберем инструментите и да не стъпваме повече там,
под страх от смъртно наказание.
Защо?
Какво ще му струва?
Как ще му навреди...?
Разбира се. Сигурно е узнал, че сте ми братя.
Свети Юда! Винаги ли трябва да водим война?
Ръкувай се с мен, Джефри Чарлс. Така постъпват младите господа.
Запомни, Морвена, карай го да набляга на учението.
Разбира се. - И не му позволявай да пилее времето си на карти.
Не бих посмяла и да мечтая!
Ще ми липсваш, мамо.
Сега ще се позабавляваме!
Разбирам защо татко не щеше да се разделя с теб.
Носиш света на плещите си, но не се превиваш под тежестта.
Понастоящем е повече, отколкото мога да понеса. А и Рос никак не помага!
Той следва свои закони.
Понякога се чудя защо се венчах за него.
Но, сестро, любовта понякога не е ли измамна?
Обещах да го обичам, почитам и да му се подчинявам.
И защо?
Какво, сестро?
Какво има?
Знам къде ще почитате бог.
Капитан Рос ще ни дари този хамбар?
Не, братко. Аз ви дарявам този хамбар.
Почистете го, оправете го, ваш е.
На брат ни Рос няма да му се понрави.
И на мен не ми се нравят неговите щуротии!
Неговото е и мое.
Така че, приемете
и го превърнете в своя църква.
Е, скъпа, къщата допада ли ти?
Идеална е.
Сега осъзнавам колко дълго съм се задушавала в провинцията.
Отново мога да дишам.
И понеже сме в града по-рано, отколкото възнамерявахме,
може би ще поискаш да ме придружиш за следващото ми явяване в съда.
Ще се постарая да бъде така вълнуващо, колкото и първото!
Ще го запишем на хартия,
този път да няма недоразумение според закона!
Вода!
Казаха ми, че сте заминали.
Дойдох да проверя дали е вярно.
Носите ли списъка? - Носите ли парите?
Дал съм ви пари. Покажете ми списъка.
Мосю, бяхме се споразумели...
Щом видя списъка, ще си получите парите.
Внимавайте, мосю, привличаме внимание.
Дайте ми списъка!
Не бива да ме виждат тук.
А, мосю, липсвах ли ви?
Затова ли се върнахте?
Можехме да станем добри приятели.
Държах се грубо преди, мадмоазел.
Направихте ми великодушно предложение, а аз не оцених късмета си.
Може би не е твърде късно.
Много сте мила, госпожо.
Ала се боя, че е късно!
Задръжте този мъж!
От лорд Годолфин.
Покана за банкет. - Прекрасно.
Младият му племенник Антъни
ще се яви утре в съда
по обвинение в нападение над слугинче.
Съгласни ли сме, господа? - Да.
Днес виждаме в съда
човек, онеправдан по най-долен начин.
Изрекоха се лъжи.
Застрашена е безупречна репутация.
От наша гледна точка, трябва да дадем пример,
за да възпрем други хора да извършат подобни престъпления.
Поли Трегаскис, съдът прецени, че сте лъжесвидетелствали
и оклеветили доброто име на Антъни Годолфин.
Ще бъдете съдена при провеждане на областния съд.
Всичко сочи тъжен край.
След като мина толкова време, не мисля, че вестите ще са добри.
Нито пък аз.
След наученото от Толи за условията във Франция...
мисля, че и двете трябва да сме готови за най-лошото.
Тази малка тинктура успокоява нервите
и укрепва здравето.
При нужда - три капки.
Давай!
Хайде, предизвиквам те!
Предизвикайте ме нещо друго, г-це Морвена.
Предизвикайте ме с нещо, което си струва.
Например?
Предизвикайте ме... не знам.
Да ви целуна.
Но нивга не бих дръзнал, понеже знам, че е нередно.
Не, няма да е редно.
Не и с Джефри Чарлс наоколо.
Премести се! Хайде, чу ме! Веднага!
Премести се там, английска отрепка!
О, Рос, той е жив!
Каквото и да означава това.
Ако знаеше какви са условията във Франция
за враговете на републиката...
Мърдай!
Хайде!
За стрелба, огън!
Веднага иди при Каролайн. Избави я от страданието.
Доведи го тук! Как се казва?
Армитидж, сър. Лейтенант Армитидж. От кораба "Шпионин".
Донеси ми вода! Бързо!
Лейтенант Армитидж? Чувате ли ме, сър?
Има ли вода? Трябва ми вода!
Арчи Годолфин се държа много дружелюбно.
Така ли? - Настоя да не се обръщам към него с "лорд" Годолфин.
Изказа своята признателност за "умелото правораздаване"
и "деликатно ръководене на делото"
и ми напомни, че сме поканени на приема му следващия четвъртък
в Годолфин Хаус.
Не след дълго ще имаме общински представител в семейството.
Най-малкото.
"Исусе, дерзай, докато ги покориш, милостта си раздай,
кръвта си поръси и спасение ни дай.
Песен нова ти дари на всеки народ и език.
Исусе, дерзай, докато ги покориш, милостта си раздай,
кръвта си поръси и спасение ни дай..."
Можеше и да се уредиш по-зле от Роузи Нанфан!
Тъй е, братко. - Ще говориш ли с баща й?
Нищо няма да излезе, братко. Сърцето ми е вече вречено.
Старият хамбар? С чие разрешение?
С моето, Рос. Чие друго?
Взела си подобно решение, без да се посъветваш с мен?
Сериозно ли ме питаш? - Съвсем сериозно.
Коя съм аз, Рос?
Съпругата ми.
А когато заминеш, до кого да се допитам?
Да чакам да се върнеш и запълниш празнината?
Или сама да реша?
Да живея живота си така, сякаш не присъстваш в него.
Имам дете да храня, друго е на път.
Да ръководя ферма, че и мина при това.
Преди и аз като другите превивах гръб и прислужвах, молех за разрешение...
но вече няма да я бъде.
Можеше изобщо да не се върнеш
и щях да стана глава на семейството.
Но се върнах.
Права си.
Не бива да поставям под въпрос стореното в мое отсъствие.
Ти си ми съпруга, а не моя собственост.
Франция е отчайващо място
и имаше време, когато се съмнявах, че ще се върна жив.
А след като го сторих,
няма да издребнявам за промяната, която намирам.
Е, ако се държиш добре,
мога да се окажа по-отзивчива, отколкото заслужаваш.
Какво е това място?
Къде съм?
Мъртъв ли съм?
Това адът ли е?
Жив си, приятелю.
Но ще ти се прииска да не беше жив.
Сега всички сме в ада.
Много удовлетворяващ ден.
Не мислиш ли?
Джордж, остави го. Не бива постоянно да се суетим покрай него.
И защо не? Защо да не се суетим покрай моето момче?
Напротив, трябва да е обичан, превъзнасян!
Все пак, той е мой син и наследник и всичко, което правя е за негово добро.
Да, денят беше извънредно приятен
и може да кажем, че се намираме там, където искаме.
Несъмнено, си бил обсаден от красиви французойки?
Несъмнено, така беше.
Несъмнено, си се възползвал?
Несъмнено го сторих.
У дома си нямам красавица, с която да ги сравня.
Или имам?
"Принцеса Шарлот" е бил нападнат тази сутрин на вълнолома в Труро.
Лоша реколта и най-ужасната зима от 30 години.
Грешно ли е да се надявам на брак по любов?
Тичай и приготви всичко.
Не ми се нрави, девойче.
Преподобният Осборн Уитуърт.
Моля да ме извините, сър.
Уверявам ви, че любовта ми ще бъде споделена.
Сигурен ли си, че е бил той? - Определено е главатарят.
Изгубил си си ума!
Този път той прекали.
Добре ли спиш нощем, Джордж? - Може да попиташ Елизабет.