Ние сме клонинги. Нечий експеримент. И те ни избиват.
Обзалагам се, че можеш да ме подмяташ като топка.
Мира те е видяла да чукаш съпруга ми!
- Алисън! - Дойдохте в къщата ми
и изследвахте жена ми.
Напускам!
Кой е науката сега, кучко?
Г-н Пучино, ами възстановяването на парите?
- Възстанових парите. - М.К. е мъртва.
- Не искам при теб! - Достатъчно!
- Отивам при Рейчъл! - Не, достатъчно!
Ще се погрижим много добре за теб.
О, Боже мой!
Имам пръчка в корема.
- А! А! - Сега, къде е Елена?
- Хайде де! - Ще бъде много добро.
Хендрикс, това беше
добро ядене. Имам предвид, сега ще трябва да разкопчавам копчета.
Глазурата от крема сирене ли беше?
- Не знам, беше ли? - О, ти си зла,
- Алисън Хендрикс. - Ще ти пратя рецептата.
Не, няма.
Хей! Хаха! Толкова е здрава.
- Ало. - Хей, Алисън, Бет е.
Казах ти да не ми звъниш повече.
Виж. Знаеш, че игнорирайки всичко това, няма да го накараш да изчезне.
-ОК? Предупредих те когато се запознахме -Бет, приличаме си, това е всичко.
А онова за думата с К,
Дори не знам какво да кажа за това.
Глупости са. Ясно?
А-а...
- Алисън? - Ъ-ъ... да.
Чудесно! Всичко е продадено.
Лутарийните билети са продадени! Чудесно!
Добре. Чао.
Цяла вечер се суетиш около телефона.
Да нямаш някаква афера?
Какво?!
Да.
Да, сър. Да. Ъм!
Така, приятели, ъ-ъ-ъ,
Ейнзли и аз имаме
малко предложение за вас.
Мислехме си,
че е време да направим нещата малко по-интересни.
о. Аз, а-а...
О! Не.
- О, Боже мой! - Не, не, не.
- Не, не! Не това! Не, не, не! - Добре, това, за което си мислехме,
са малко...
вълшебни гъби.
Да-а, не. Аз не мога.
Пробвал съм веднъж и не ми се отразиха добре на стомаха.
Ооо, Дони, хайде де!
Не. Алисън и аз, предпочитаме да се придържаме към алкохолното
отравяне, нали?
- Всичко наред ли е, скъпа? - Да, да.
Защо не отворим едно Мерло.
М-м?
Знаете ли какво? Нека го направим. Да го направим.
Да, За това говоря, Хендрикс. Ето тук!
Сигурна ли си за това?
Тя е в отрицание. Трябва да види друго лице.
Да, но ти на практика, все едно ме молиш да
пусна бомба в средата на картина на Норман Рокуел.
Да.
Просто го направи.
Добре.
www.addic7ed.com
Трябва да знаем къде е Елена и вие ще ми кажете.
Така че, къде отиде тя, г-н Хендрикс?
Вече Ви казах, не знам.
Изостави те, нали?
Както ти ме изостави в гората?
Не съм те изоставил, Алисън.
Вижте, господин...?
- Фронтенак. - Вярно.
Кажете на Рейчъл, че когато ме открихте, търсех Елена.
Не, кажете на Рейчъл, Че Елена няма да
й позволи да вади стволови клетки от бебетата й!
Не сте точно учен, нали г-жо Хендрикс?
Учила съм кинезиология.
Касима е истински учен и то доста ценен.
Сара и Елена са плодовити,
биологично безценни.
- А после идвате вие. - Аз съм майка
- и домакиня. - Когато се върнете днес
към скучното си съществуване,
искам да обмислите
вашата стойност.
Защото дори М.К. беше по-ценна от вас.
Ръката ми е лилава и прави въздуха мътен.
- Виждам трасьори. - Защо чорапите ми са мокри?
Добре... Студена вода
за всички.
Да? Имам лед и всичко. И имам
- телефона на Контрола по натрявянията. - Дони, Дони, брат,
вземи си бира, свали си ризата.
Какво? Не!
Мистериозният мъж
- на Алисън е отново. - Какво?!
Скъпа, не мислиш ли, че може би трябва да изключим това?
- Трябва да взема лотарийните билети. - Чакай-чакай-чакай.
А-а... чакай, чакай, чакай. Какво стана със системата с другарчетата?
- Не, не. Добре съм, добре съм. - Добре.
Алисън.
Хей.
О, Боже. Имам съседи.
Аз... знам. Съжалявам.
- Ти си другата. - Да, аз съм Касима.
Ъм, знам. Съжалявам за цялата история със засадата.
Беше изцяло идея на Бет. Тя просто реши,
че ще е добра идея, ти да видиш
- още някой от нас. - Имаш обица на носа.
Да, блестящо наблюдение.
- Тотално различни сме. - Знам,
което за теб може да е абсолютно странно, но за мен...
За мен е пленително!
Тоест, ти си това, а аз съм
- от "Бъркли". ОК? - Дори не знам какво означава това.
А пък Бет е ченге. Нали?
Знаеш?
Но генетически, всички сме...
всички сме семейство.
Кои сме в действителност?
Да, това е екзистенциалният въпрос, нали?
Но това, което Бет предлага, е всички да се съберем,
да излизаме заедно постоянно. Ти просто ще стоиш с нас.
Уоу. Уоу! Не. Не. Уоу.
Ще говорим. Ще говорим, говорим, говорим за това.
Пич, друсана ли си? Защото очите ти са като чинии.
- Не мога да се справя с това. - ... ОК.
Добре
Мамка му.
О, М.К.
Можех да направя нещо.
Сара, Сара, можех да съм примамка или нещо.
Алисън, те наблюдаваха и теб.
Мисля, че всички трябва просто да се покрием днес, да се регрупираме.
Звучи ми като доста добра идея.
Да. Просто да се върна към безполезния си живот.
- Както ми е казано. - Скъпа? Скъпа?
Кира? Искаш ли да ми дадеш...
Хей.
Тя просто... Има нужда от малко пространство, мила.
Както и ти. Аз ще я заведа в Даяд.
Дори не иска да ми каже какво й е правила Рейчъл,
а от мен се предполага да я върна обратно там.
Знам, че не е лесно, но поддържай вяра.
Не сме без съюзници.
Стой тук. Залепи се
за сестра си днес.
Дони, не съм в настроение
за Църковния есенен фестивал. Не и с Нона Уокър начело!
Скъпа, ние все още сме забавлението. Аз ще танцувам,
а ние ще пеем нашия дует, нали?
#Няма планина, достатъчно висока#
#Няма долина...#
Добре. Скъпа, хайде.
Какво е есенния фестивал без отбор Хендрикс?
Не мога да спра да мисля за М.К.
и Касима там някъде
съвсем сама.
Защо обичам сестрите си толкова много, след като ми съсипаха живота.
Хей, животът ти не е съсипан. Просто чака
ти да се върнеш и да му върнеш искрата.
Прав си. Прав си.
Аз направих фестивала това, което е днес
и няма да бъда изместена от Нона Уокър.
- Какво... Не това имах предвид. - Обличай се.
Ще бъда в църквата.
Здрасти!
- Здрасти. - Нека сложим
- напитките на масата с десертите. - Ето там?
О не, може би с гарнитурите. Съжалявам,
знам, че е тежко. Добре ли звучи? Гарнитурите?
А, напитките винаги на отделна маса. Така избягваш струпвания.
- Добре. - Алисън, подранила си,
фестивалът започва след час.
Ами, може и изобщо да не започне
с това темпо. До къде сме?
Добре, нека си поемем дълбоко дъх, мила.
- ОК? - Извинявам се?
Ами, казаха, че ще се опиташ да направиш така, да ме подкопаеш.
Кой е казал това?
Ами, Айлийн и Нина,
и Нанси, и Сте... Ами всички.
А аз казах, "Не, Алисън не е такава."
За твое добро, нека не доказваме, че са прави, става ли?
- Добре. - Чудесно!
Може би догодина, Алисън.
Това отива на масата с хот-дозите.
- Нона. - Алисън, още ли си тук?
Аз-аз исках да ти се извиня.
Не съм на себе си напоследък.
Семейството ми и репутацията ми, знаеш.
Просто се чувствам малко безполезна.
- О, Боже! - Сигурно си пресъхнала,
работиш толкова усилено. Пийни си.
О, колко внимателно от твоя страна, благодаря ти!
- Няма проблем. - Алисън, добре дошла.
Надявам се не си твърде обезсърчена
- заради промените. - Н-не.
Не! Нона и аз изгладихме проблемите.
Ами, Бог да ви благослови. Той вижда вашите дела, големи и малки.
Така че можеш да получиш утеха в това.
- Мм-хмм. - А-а-а!
Току що осъзнах, че това стои в колата ми от седмици.
Само парафините биха те убили.
Ще ти взема друг.
Алдъс беше толкова горд,
когато публикува тази книга,
а П.Т. Уестмурленд ми каза, че той я е написал.
А Алдъс просто го е прикрил.
Не знаех това.
Ами, самото изображение показва, че зародишът се е
- възстановил бързо и необяснимо. - Да,
децата на Елена могат да се окажат дори по-важни от Кира.
Дони Хендрикс може би си мълчи относно Елена.
Е, имаме и по-убедителни начини, нали?
Ще инструктирам детективите.
Детектив Бел, какво става?
Ти ми кажи.
Ще танцувам Шотландски танци по-късно днес.
Това нарушава ли гаранцията ми?
Имаме заповед за обиск.
За какво? Вече са ми повдигнати обвинения.
Не става въпрос за наркотрафик, Дони.
Става въпрос за няколко мъртви португалски ганстери
и една много кървава резачка за хартия.
О, стига де!
Това е... това е изнудване.
Дръпни се, Смело сърце.
Алисън, какво правиш тук?
А-а... Обичам съседите си, Ейлийн,
и се опитай да не съдиш.
На всички ни липсва.
Здравей Чад.
Здравей Джейк. Здравей Есме.
Ние... ние... Пфф, не съм те виждал от...
- От погребението насам, да. - Точно. Точно.
Аз... Аз толкова съжалявам. Аз...
Липсвате ни на Блек Оук Драйв.
Сега сме при майката на Ейнзли.
А-а-а,
най-вече гледам да се грижа за VIP-овете ми
тук, а? Да!
Ще отидем при хотдозите.
Добре.
Наистина беше красива, а?
- Да, да. - Някога чувстваш ли се,
сякаш това беше наша вина?
Какво... за какво говориш?
Беше инцидент.
Тя ме изгони от къщата, защото с теб имахме афера.
Ако някой друг беше вкъщи, можеше да я спаси.
Не знаеш това.
И не можем да променим миналото.
Да.
Радвам се, че те видях, Алисън.
Защо имам това лице?
Можех да бъда родена с най-различни лица.
Можех да бъда ченге или можех да бъда
учен, но а-а...
сега притоплям в микровълновата мини-пици
и придружавам децата на циркови лагери.
Защо този живот?!
Защото сме щастливи?
Толкова си нормален.
Играеш голф и гледаш телевизия
и си...
еднообразен!
Понякога ме гледаш толкова странно.
Сякаш целият ни живот е лъжа.
Аз... потърсих в гугъл
"лошо пътуване с гъби"
и пишеше, че след няколко часа,
би трябвало да си наред, ОК?
- Добре. - О-о!
- О, Боже мой! - Лоша енергия има тук.
- О, Боже мой! - Алисън не е добре в момента.
О! О, скъпа, не.
Просто сетивата ти се разтварят като цвете.
- Не се чувствам като цвете. - О, скъпа, ела отвън.
Ела почувствай тревата.
- Толкова е прекрасно. - Да.
Да.
Внимавайте с нея.
Казах ви стотици пъти,
- Не знам къде е Елена. - Нещо тук?
Детско порно?
Избягване на данъци? Списък с клиентите на Паучи?
Не. Трябва да се обадя на жена си.
Ще ми трябва и този телефон.
Подкрепяш ли този цирк?
Дони...
моля те.
Очакват ме на сцената на Есенния фестивал.
Ами отивай, танцувай със звездите.
Никой закон не казва, че трябва да стоиш тук.
Всичко наред ли е, Дони?
Да, наред е.
Просто... дръж ги далеч от гаража.
Спомняш ли си инцидента с колата, Кира?
Да.
Г-жа С каза, че е било чудо.
Ами ако ти кажа,
че може изобщо да не е било чудо.
Може да е нещо в гените ти.
Така мисли и леля Касима.
Да, сигурно.
Имам подарък за теб.
Друго много специално създание.
- Мишка! - Мхм!
- Ооо! - Това е бодлокожа мишка.
Тази мишка има удивителната способност
да й расте отново кожата и козината.
- Как? - Това е мистерията.
Може ли да го вдигна?
Разбира се.
Еволюирал е така,
за да може когато го хване хищник, да се измъкне
от собствената си кожа и да избяга.
- О, ела. - Мисля, че е безболезнено.
Всички казват, че не трябва да ти вярвам.
А ти вярваш ли ми?
Това е забавно.
Кира вече ми обръща гръб.
Мисли си, че Рейчъл ще я научи коя е,
а аз съм просто тази кучка, която казва не.
Не.
Да. Дупето
на стола. Ще ми позираш.
- Няма да ти позирам. - Да, ще ми позираш,
защото С ни остави тук. И знам, че това е агония за теб,
но нека направим нещо полезно с това.
Защо настояваш да рисуваш гол?
Това си е моят процес. И ти нямаш влияние върху него,
затова се отпусни. Очите напред.
- Пффф! - Чудесно!
Просто бъди естествена.
Рамон!
- Ти, ти ни ограби! - Г-жо Хендрикс?
Келерман си поиска хапчетата, а ти ни заряза с торбата!
Не е вярно. Продуктът беше
- купен и платен. - Ти... ааа...
Няма да ме измамиш този път.
- Искам си 35-те хиляди. - О, задръж малко.
Щях ли да дойда тук, в твоята църква, ако съм те мамил?
Просто помисли за възможността
Келермън да ви е видял,
че сте новаци и да се е възползвал от вас.
Прибраха ни.
Той е змия, трябваше да те предупредя.
Аз съм колосален провал във всичко.
Не и за мен, г-жо Хендрикс.
Мога ли да Ви...
помогна да се отпуснете?
Не. Не. Абсолютно не.
Боже, не съм пила от цяла вечност.
Знаеш ли, жената, която бях преди година,
не би разпознала
жената, която съм днес.
- Коя си ти? - Да. Да.
Сега, аз съм човека с парти съораженията,
който отново живее в мазето на родителите си.
Само ми обещай,
че няма да свършиш
в Бейли Даунс след 10 години, чудейки се какво по дяволите
се е случило с живота ти.
Коз, г-жо Хендрикс?
Майната му.
Виж звездите.
Някои от тях са толкова далече,
че са умрели преди светлината им да успее да достигне до нас.
Ейнзли, мислиш ли,
че това е всичко, което го има за нас? Бейли Даунс?
Смееш ли ми се?
Не. Не, мила.
Разбирам те.
Понякога, съм си представяла
как скачам в колата
и просто карам на някъде.
Имам предвид, кой знае какво има там за мен?
Точно.
Но Али, това е чудесен квартал.
Имам предвид, животите ни са пълни с радост
и деца, и барбекюта.
Но ако наистина чувстваш сякаш
има някакво друго предназначение за теб,
трябва да му се довериш.
Уооо! Уиии!
А, г-жо Хендрикс!
- О, Боже! Уооо! - Алисън, какво правиш?
Дони. Дони, толкова съм напушена.
Имам предвид, толкова съм... Толкова съм напушена, Дони.
Това Рамон ли е?!
- Ти, малко лайно! - Г-н Хендрикс,
Кълна се, че не съм ви ограбил. Кълна се!
Не. Келърман е бил лъжеца.
- Алисън, ела тук. - Говори на подскачащата ръка.
Алисън, би ли излязла, моля те?!
- Да, побързай! Вече е мой ред! - Добре.
Уау! О! Уау!
Благодаря.
- Добре деца, един по един. - Какъв ти е проблема, Дони?
Проблема ми? О, не знам.
Просто Нео полиция, която претърсва къщата ни.
- Какво?! Полиция? - Да.
- Защо? - Опитват се да ни свържат
- с Паучи. - Ъх!
Ами, няма доказателство, което да ни свързва с Паучи, нали?
Не, но има няколко тела, заровени в гаража ни.
Какво мислиш ще стане, когато Рейчъл разбере, че съм убил Лийки?
Ами, не аз го застрелях в лицето, нали?
Не, но ти остави Ейнзли да се обеси до смърт.
Мислех, че тя ме наблюдаваше,
но се оказа, че беше ти!
Хей, не се гордея с това!
Енгър!
Мамка му!
Поставяш доказателства?
Упс!
Това кръв от местопрестъплението на Пучино ли е?
Да. Кървави дрехи.
Знаеш, че сем. Хендрикс не са го направили, Мати.
Хммм... Ето я иронията, мисля че и двамата знаем кой го е направил.
Елена. Добавих и кръв от клонинг.
Свързваме съпругата с престъплението...
и съпругът издава местоположението на Елена.
А!
Това малко прилича на гроб, не мислиш ли?
Да, г-жо, ще се заема.
Ъх!
"Алисън"? Алисън?!
Дони е.
Дони, какво става?
О, нищо особено. На църковния фестивал съм.
Алисън е надрусана, а ченгетата претърсват къщата ми.
Какво? Арт там ли е?
Да, беше. Не знам дали ще може,
но му казах да ги държи далеч от гаража
и неговите обитатели.
О, мамка му! Лийки.
И мъртвият Кастор на Елена. Не забравяй за него.
-Дони,казваш, че Алисън пак е започнала? -Да.
С дилъра си тийнейджър.
Майната й на С. Имат нужда от намеса, трябва да отидем.
Чакай там, идваме.
Добре, благодаря ви.
О да.
Домашното, млада госпожице?
Всичко е готово.
Забележително.
Кога си идва мама?
Скоро, надявам се.
Каза, че ще си е вкъщи, досега.
Знам.
Искаш ли да говориш за това какво правихте с Рейчъл днес?
Не.
Добре. Защо не се приготвиш за лягане.
Добре.
Алисън?
Хей, Чад.
Може ли... може ли да седна?
Разбира се.
Преди ме наричаше "Хендрикс".
Да.
Да, преди правех много неща, а?
Хей, добре ли си?
Не.
Има нещо, което трябваше да ти кажа, за смъртта на Ейнзли.
О, виж, не е нужно да казваш нищо.
- Всичко е наред. - Не, трябва да ме чуеш.
Вината е моя.
- Аз съм отговорна, Чад. - Не. Не, не, не.
Не трябваше да казвам нищо преди. Съжалявам, глупав съм.
Вие двете имахте своите проблеми, добре, но това бяха...
проблеми между най-добри приятели.
Но, Боже, тя те обичаше.
Обичаше те толкова много.
Не можем да променим миналото...
но ако искаме да почетем Ейнзли,
трябва да продължим напред.
Благодаря ти.
Трябва да намеря Дони
преди да изпусна изпълнението.
О, Дони.
Аааа... Ооо.
Най-странните хора получават.
О, Боже.
О!
Ъх.
Оу!
Дони? Дони? О, Боже!
- Дони, събуди се. Събуди се! - Дори не знам.
Аз съм тук. Тук съм. Събуди се.
Събуди се, Дони. Стани.
- Феликс? - Да. Точно навреме.
- На какво е? - Половин бутилка Лоразепам.
- Мамка му! - Той добре ли е?
Да.
Добре е. Просто малко заболяване.
Изглежда и двамата са алкохолици.
Извинявайте. Аз може да имам
своите демони, но не смейте да говорите против моя Дони!
Добре. Знаеш ли какво? Всичко е наред.
Не. Знам точно какво всички си мислите за мен.
Но аз не съм просто пияница, взимам и хапчета!
Точно така. И половината от вас ги купуваха от мен!
О, Господи.
Не се правете на толкова невинни. Вие сте лицемери!
Всички вие, лицемери! Нона,
виждам те.
Знаете ли, аз дадох сърцето си
на тази общност,
а сега се чувствам наранена,
че ме бутате настрана, но...
аз изкупих греховете си.
И имам живот,
който е много по-голям от Бейли Даунс.
Аз съм част от сестринство,
което вие няма как да разберете.
И слава Богу, никога няма.
Къде отиваш?
Да се изпикая.
Ще ми пазиш ли мястото?
- Хей, Арт. - Какво става, по дяволите?
Много съжаляваме, че си в това положение.
Виждаш ли? Това е проблема. Вече не просто се
- грижа за вас. - Знам. Знам.
Виж, Рейчъл не бива да знае какво има там.
- Ясно? Трябва да протакаш. - Да протакам? Момиче, вече почти
сме изкопали тунел до Китай. Кой е там? Дюко?
Не. Не, не, не. С се отърва от това тяло.
Мислиш ли, че би го заровила в гаража на сем. Хендрикс?
Тогава кой е?
Сара, изгубвам търпение вече.
Трябва да знам.
Лошо е, но не за теб.
Ясно?
Д-р Лийки е. Дони го е убил.
Оу!
Ами Арт, Сара?
Той няма ли какво да направи?
Той е затънал, колкото и ти, Алисън.
Вината е моя.
Аз застрелях д-р Лий...
- Лийки. - Сара, какво ще направи Рейчъл,
когато открие обезглавения Лийки?
Ще тръгне след всички нас.
Добре, ще им кажа.
- Ще им кажеш какво? - Къде е Еелена.
Знаел си през цялото време?
Мм-хмм.
Накара ме да се закълна, че няма да кажа на никой, освен на Сара.
Ъ, не, не.
Няма да предаваме къде е Елена.
- Не, разбира се, че не. - Ами, съжалявам.
Не знам как да ни измъкна от това.
Всичко е наред. Това е наше дело.
Рейчъл трябва да разбере това.
Да.
- Ще го заведеш ли вкъщи, моля? - Да. Какво ще правиш?
Ще бъда полезна, поне веднъж.
Да?
Алисън Хендрикс е тук.
Браво, г-н Фронтенак.
Ухуу! Намерих го.
Алисън Хендрикс. Най-после се срещаме.
Да, ами, предполагам, че
целият ми живот е в папка тук някъде.
Така е. Не че съм й
обърнала много внимание.
Знам, че ме гледаш от високо, Рейчъл.
Може би се чудиш защо сестрите ми дори се занимават с мен.
Но аз съм в тази битка
още от началото с Бет,
дори преди Сара
и ще съм в нея до края.
Е, изглежда
ни липсва нещо.
А!
Беше инцидент.
Д-р Лийки докара Дони до ръба,
а той не борави добре с оръжия.
Алдъс Лийки е заровен в гаража ви?
Без главата, която беше дарена за науката.
През по-голямата част от живота си
мразех Алдъс.
Но реших да не го убивам.
Другото тяло, кой е?
Кастор клонинг.
Кажи ми къде е Елена,
и всичко това изчезва.
Дори да знаех къде е, не бих ти казала.
Това не е наш проблем,
а твой. Затова давай,
повдигни обвинения срещу нас.
Всичко води обратно към теб и твоя офис.
Наистина ли мислиш, че новият ти шеф би искал
всичкото това внимание към Неолюцията?
Ето.
Махни ги от къщата ми.
Махни ги от къщата ми!
- Енгър. - Рейчъл е.
Нещо изникна при мен.
Искам да знам какво сте открили, детектив.
Г-жо, тук има тяло, но, ъм,
не можем да го идентифицираме все още.
Какво искате да правим?
Отървете се от телата
дискретно и върнете
гаража както си беше.
Добре. Спираме.
Изглежда сем. Хендрикс се изнизаха от това.
Какво да направя с теб сега?
Прави с мен каквото искаш,
но остави Елена намира.
Иска ми се да си сложа ръцете около врата ти
и да стискам.
Значи не сме толкова различни, ти и аз.
Направи го, скъпа.
Излезе очи в очи с Рейчъл Дънкан
и не издаде къде се крие Елена.
Хей, какво има?
Просто... чувствам се
затворена в собствената си кожа
от известно време
и...
мисля, че най-после се измъкнах.
Трябва да се махна за малко.
О!
Ти си моята котва.
Не те напускам,
просто...
трябва да видя децата и...
да видя коя съм
извън всичко това.
Имаш предвид,
- като йога почивка? - Не. Не знам
къде ще отида. Просто трябва...
- Знам, че това е правилно. - Да.
О.
Знам, че има нещо, което искаш, мой шотландецо.
Наистина?
- Искаш да го направим? - Мм-хмм.
Добре. А-а-а...
- Няма планина толкова висока - Няма долина толкова ниска
Няма река толкова буйна, скъпа
Ако се нуждаеш от мен, извикай ме
Няма значение къде си
И колко далече
Не се тревожи, скъпа
Просто ме извикай
И аз ще дойда
Не се тревожи
Защото, скъпа, няма достатъчно висока планина
Няма достатъчно ниска долина
Няма достатъчно буйна река
да ми попречат да стигна до теб, скъпа.
www.addic7ed.com