До сега в "Приказка за прислужницата"....
Привилегия е да си тук.
Време е да си ходиш.
Съжалявам.
Мога ли да остана?
Моля?
Искаш да останеш?
Целуни ме. С чувство.
Не мога да бъда тук. Не мога да съм тук.
Ако ни намерят тук...
Ако ни хванат заедно, ще ме пратят в Колониите.
Ти си Око. Ти си недосегаем.
- Офред? - Не ме наричай така.
Казвам се Джун.
Люк.
Познавате ли жена на име Джун Озбърн?
- Да, съпругата ми. - Това е за Вас.
Обичам те
толкова много.
Люк е жив.
Епизод 8; ЕЗАВЕЛ Превод: addic7ed (sarlina)
Протягам ръце към него, но той се изплъзва.
Като привидение.
А аз оставам.
Иска ми се историята да е различна.
Иска ми се да бъда показана в друга светлина.
В друга история
нямаше да бъда толкова слаба.
Върнах се при Ник.
Отново и отново, сама.
Исках да го опозная
да го запомня,
така че да живея с образа му после.
Трябваше да го направя с Люк,
защото той избледнява.
Ден след ден, нощ след нощ той се отдалечава.
А аз губя надежда.
Бих нарекла тези действия бунт,
"майната му" на патриархата,
но това са само извинения.
Аз съм тук, защото ми харесва
и защото не искам да бъда сама.
Джун.
Работи в автокъщата
един месец? - Пет седмици.
Помолих за услуга, за да те уредя.
Да, не беше подходящо.
Нищо не е подходящо.
Два месеца в магазин, три седмици на строеж.
Нали знаеш как изглежда?
Сякаш не мога да се задържа на работа.
Добре.
Честно казано, не знам какво друго мога да направя за теб.
Икономика, знаеш.
Хайде де. Ние чакаме.
Бих взел каквото и да е. Продавач?
Ан Арбор?
Ей, загубеняк.
Чу го. Откажи се.
Майната ти.
Хей!
- Момчета, хайде де. - Достатъчно!
- Ти! Вън!
- Господи!
- Мамка му!
- Спокойно, спокойно!
Добре ли си?
Ще ме съдиш ли?
Не.
Нека те почерпя кафе.
И какво стана като затвори заводът?
Баща ми взе четвърт пенсия.
Опитах се да намеря нещо друго.
Джошуа се отказа.
Джошуа е брат ми.
Какво направи той?
Успя да си уреди няколко месеца помощи.
Превърна хобито си в работа.
Пие си сутрешното кафе с уиски.
Безделните ръце са ръце на Дявола,
както казва Светата книга.
Да...
Нали знаеш, че всъщност не е от Библията?
Не е.
Но има стих за безделието, което разваля къщи.
Сигурно.
Често изчезва.
Понякога го няма със седмици.
Трудно е.
Ти си добър човек, Ник, помагаш му.
Да отделяш време за семейството
пречи на работата по график.
На шефовете не им харесва.
Да.
Всеки си има проблеми.
И какво ще правиш сега?
Ще намеря нещо.
Трудно е да го направиш в общество,
което мисли само за печалби и удоволствие.
Не е чудно, че Бог ни е обърнал гръб.
Не е чудно, че няма деца.
Той не иска те да растат
в този прецакан свят.
Кой би го обвинил?
Нищо не можеш да направиш.
Грешиш.
Има група,
която иска да оправи нещата,
да прочисти страната.
Правим срещи в 30 щата.
Аз водя една от тях.
Наричаме се Синовете на Яков.
Ела с мен на една среща.
Мисля, че ще ти хареса.
Може да си намериш работа.
Не си сам, Ник.
Здрасти.
Как си днес?
Добре, благодаря.
Искаш ли нещо вълнуващо?
Да разнообразим тази вечер?
Монополи?
Не позна.
А сега, първо
да направим нещо за тези крака.
Веднъж месечно Рита чака отвън, докато аз си бръсна краката.
Не ни дават бръснач
за повече, отколкото е необходимо,
по очевидни причини.
Това сигурно е специален случай.
Не мърдай.
Приятно ли е?
Да.
Добър е.
Правил го и преди.
Ще ти трябва и това.
Помниш ли как?
Ще се справя.
Красота!
Какво е товв?
Надявам се да ти стане.
Трябва да налучкам номера.
Ти
изглеждаш
зашеметяващо.
Още нещо.
Защо е всичко това?
Тази вчечер ще те изведа.
Тръгваме ли?
Нейният пропуск?
Да, сър.
Госпожа Уотърфорд отиде да посети майка си.
Ще се върне утре.
Къде отиваме?
Не искаш да разваля изненадата, нали?
Като пристигнем, ще видиш подобренията, които направихме.
Съборихме някои сгради и направихме парк.
Цялата система сега е слънчева.
Невероятно е!
Наближаваме проверката, сър.
Сложете си качулката, госпожо Уотърфорд.
Спокойно, с мен си.
Момент.
Документи?
- Добър вечер. - Добър вечер.
- Как сте? - Командир Уотърфорд.
- Госпожо Уотърфорд.
Приятна вечер, сър.
Чисто, пуснете ги.
Нека минат.
Много си мълчалива.
Наслаждаваш ли се?
Аз... Толкова е красиво нощем.
Обикновено не го виждам такова.
Но тази вечер ти не си ти.
Сър, почти стигнахме до реката.
Трябва да те помоля да залегнеш.
Съпругите не се допускат по-нататък.
Не се допускат жени.
Сигурно минаваме по Чарлс към Бостън.
Или поне това, което преди беше Бостън.
Чисто е.
- Под Неговото око. - Под Неговото око.
Никога не съм била толкова далеч.
Не и преди Червения център.
Всичко е чисто.
Ето, не беше чак толкова страшно.
Вълнуващо е, нали?
Ще става още по-вълнуващо.
Нямам търпение.
Трябва да се отнасяме към тези момичета с уважение, по Божествен начин,
въпреки моралния им упадък от преди.
Прайс, чакай малко.
Не можем да си позволим нещата от витрините.
Човешката раса е в опасност.
Важното е да е ефикасно.
И какво предлагаш?
Не е ядрена физика.
Всички фертилни жени
трябва да бъдат събрани и оплодени.
От високопоставени, естествено.
Говорим за наложници.
Не ми пука как ги наричаш.
Съпругите не биха го приели.
Това не е проблем.
Няма да успеем без тяхната подкрепа, знаеш го.
Може би съпругата трябва да присъства
на този акт.
Така би било приемливо.
Има го описано в Библията.
"Акт" може би не е най-подходящата дума
от гледна точка на рекламата.
"Церемония"?
Звучи добре. Приятно и Божествено.
Съпругите ще го преглътнат.
Командир Прайс, Командир Гутрие.
Вие сте.
Ще го предложим на Комитета тогава, след обяд.
Да видим как ще им се стори.
Всичко това е обещаващо.
Съжалявам.
Гутрие е прекрасен полеви командир.
Той превзе Ню Йорк.
Бог е в сърцето му винаги, макар че често псува.
Не бях забелязал, сър.
Какво мислиш за всичко това?
За Прислужниците?
Мисля, че сте прав, сър.
По-добре е да няма привързване.
По-добре за кого?
За всички.
Как се казваш?
Ник Блейн, сър.
Приятно ми е да се запознаем.
Това е задният вход.
Не може да ползваш парадния вход.
Ти си контрабанда.
Сър.
Нека свалим това.
За малко да забравя.
Ето. Не е ли красива?
Да, сър.
Натам.
Пристигнахме.
Не зяпай. Ще се издадеш.
Опитай се да се държиш нормално.
Не се притеснявай.
Като излизане в миналото е, не мислиш ли?
Мислех, че такива места са забранени.
Официално да.
А неофициално?
Затваряме си очите.
Все пак всички сме хора.
Ще пиеш ли?
Едно няма да навреди.
Би било подозрително да не го направиш.
Какво да бъде?
Ами...
Манхатън, моля.
Изискано.
Манхатън и скоч, чист.
Още едно.
Кои са всички тези хора?
Офицери, висши служители.
И чужденци, разбира се, за стимул на дипломация и бизнес.
Имах предвид жените.
Хей, сладур.
А.
Жените, които не свикнаха.
Някои преди са били проститутки.
Онази там е професор по Социология.
Била е.
Имаме адвокати, изпълнителни директори, журналисти.
С някои от тях е доста приятно да се разговаря.
Ако си в настроение.
Имаме си добри екземпляри.
Харесва им тук.
Къде е тоалетната?
Зад ъгъла.
Ще ме извиниш ли?
Съжалявам, че те оставих на станцията.
Спокойно! Спокойно!
Не знаех какво друго...
Знам, знам.
- Знам, спокойно. - Наистина ли?
Спокойно, знам.
О, Господи, Джанин...
Джанин каза, че си мъртва.
И ти повярва на тази луда кучка?
Не мога да повярвам, че си тук.
В какво сбърка? Изсмя му се на пишката?
Временно е.
Командирът ме изведе тайно през нощта.
Някои го правят.
Просто се доказват.
Хей.
Ето къде си била.
Знаеш правилата. Връщай се.
Потърси ме после.
В общежитието. В подземието.
Добре.
И си оправи лицето.
На нищо не приличаш.
Има бренди, скоч, водка...
Все хубави неща.
Поздрави от руския ни гост.
Има боя за коса.
Съпругите им си ги правят нелегално.
Като говорим за...
Всичко е тук.
Болкоуспокояващи, тестове за бременност.
За какво е катаминът?
Някои от гостите имат фантазии със Спящата Красавица.
Но и момичетата го използват.
Сипват в питиетата на момчетата
и им бъркат в телефоните като припаднат.
Очите Ви благодарят.
- Добре ли си? - Да.
О.
Благодаря.
От градината на господарката е. Свежо е.
Остани, ще ти направя от моето пестото.
Друг път.
Добре.
Не днес.
Добре.
Бизнесът с Вас е удоволствие.
Готово ли е?
Привет!
Не съм те виждал преди.
Дейвидсън.
Тя е с мен.
Наета за нощта.
Разбира се, сър.
Великолепна работа свършихте с мексиканската делегация.
Помислих, че съм те загубил.
Тук съм.
Не! Помощ! Моля!
Помогнете ми!
Моля ви, не!
Не.
Не, моля ви.
Какво си мислеше, че ще стане?
Дейвидсън е такъв гъзолизец.
И с Прайс е така.
Като фурнаджийска лопата е.
Не мога да му имам доверие.
Дочухме разни неща от други райони.
Чистки. Може би са само слухове. Не знам.
Тук все още няма раздвижване,
но сякаш съм набелязан.
Предполагам, че това е цената да си шеф.
Разбираш ме, нали?
И така...
Какво мислиш за клуба?
Защо ме доведе?
Мислех, че ще ти хареса.
Мислех си,
че може просто да сме... заедно.
Нали?
Да.
Не трябва да мълчиш.
Да.
О, да. Точно така...
Казах ти.
Да.
Дразниш ме...
О.
Божествено!
Изглеждаш като Вавилонската блудница.
Това е целта.
Ще дойдеш ли?
Ти ли го избра?
Правителството. Не ми ли отива?
Добре ли си?
Да, прекрасно.
А ти?
Как е Уотърфорд?
Забрави за него.
Ти ме интересуваш.
Разкажи ми всичко.
Взех влака за Бостън, както го бяхме планирали.
Спомних си за сигурна къща.
Семейство квакери. Направо се насраха като видяха Леля на вратата си.
Извадих късмет.
Имаха познати в Ъндърграунд.
- Какво е Ъндърграунд? - Женски път.
Готино, а?
Те тайно извеждат прислужници в чужбина.
Опитват се. Аз не успях.
В парка до града.
Застреляха момчето, което ми помагаше.
Какво е станало?
Така и не разбрах.
А и няма значение.
Господи, Леля Лидия сигурно
се е насрала от страх като са те върнали в Червения Център.
Не ме върнаха.
Бях "покварващо влияние".
Заведоха ме другаде.
След разпита
ми дадоха избор: Колониите или Езавел.
Няколко добри години, преди да ти се износи оная работа.
Пиене и дрога колкото искаш. Храната е добра.
Работим само нощем. Не е чак толкова зле.
Ще намерим начин да те измъкнем.
Джун, има само един начин.
Черна кола, с краката напред. Това е.
Виж, забрави за бягството.
Това е Гилеад. Никой не упява да избяга.
Люк е успял.
Да.
Слава Богу!
Но той не е ние и не е тук.
Сами сме, Джун.
Само се пази.
Трябва да тръгваш.
Ела.
Обичам те.
И аз.
Толкова много!
Не се притеснявай. Ще те приберем преди да се превърнеш в тиква.
Командир Гутрие е спал с последните си прислужници
според тяхната Марта.
Помощникът му ми каза, че преглежда бюджета за транспорта.
Прекрасно.
Това е лесно да се провери.
Униформените Очи са нашето лице.
Но най-добрата ни информация идва от цивилните ни агенти.
Помагам с каквото мога, командир Прайс.
Разбираш, че като Око
ще докладваш главно за твоя Командир,
Фред Уотърфорд.
Да, сър.
Тъжна работа, загубата в къщата ви,
прислужницата.
Само се надявам
Командир Уотърфорд да е по-разумен с новата прислужница.
Никой не е над закона, Командире.
Ше прочистим Гилеад, синко.
Ти се върна.
Да.
Как е тя?
Без промяна. Как са нещата тук?
О!
Самотно.
Ник, ще донесеш ли багажа ми?
Отзад е.
Разбира се, госпожо Уотърфорд.
- Прибра ли се? - Да.
Ник.
Ще те видя ли после?
Ник?
Повече не може да го правим.
Ник.
Знаеш, че снощи трябваше да отида, нали?
Знаеш, че нямах избор.
Аз нямам избор.
Защо?
Ще ми отговориш ли?
Говори ми.
Говори ми, Ник.
Не знам нищо за теб.
Ник, нищо не ми казваш.
И аз не знам нищо.
Не знам кой си.
Господи, Ник.
По дяволите, това ли е?
Това достатъчно ли ти е в този шибан живот?
Това ли искаш?
Да му лъскаш колата
и от време на време да се опитваш да заплодиш прислужница?
Стига ли ти?
Постъпихме глупаво.
Знаеш, че беше глупаво.
Прекалено опасно е.
Не, не е.
Може да увиснеш на стената.
Но поне...
Поне някой ще ме помни.
На тази планета.
Поне на някого ще му пука, че ме няма.
И това е нещо.
Нещо е.
Хей.
Чакай, чакай, чакай.
Хей.
Какво?
Казвам се Ник Блейн.
От Мичиган.
Под Неговото Око, Блейн.
Офред.
Добре дошла, госпожо Уотърфорд.
Благодаря.
Донесох ти нещо.
Беше в стаята ми докато растях.
Помислих си, че ще ти хареса.
Ето и ключа.
Благодаря.
Идеалният подарък.
Момиче в кутия.
Тя танцува само когато някой повдигне капака,
когато някой я навие.
Ако разказвам история,
трябва да разказвам на някого.
Винаги има някой,
дори когато няма никой.
Няма да бъда момичето в кутията.
Превод: sarlina / addic7ed