Измръзване.
Задавяне.
Първи дефект в говора.
Това е,което наричаме, когато ума ти
от брилянтен стане празен.
Трябва да отидем само за ден, максимум дяа.
Ако имате нужда от мен преди това, можете само да...
Моля те, Хариет умира да прекара известно време
с нейната баба.
Можеше просто да я взема с мен.
Може да приготвиш всичко,което искаш.
Няма ли да кажеш нещо от сорта на: "Стига,дете?
Не бъди смешен."
Но чувството може да те удари от нищото.
Ако имааш нужда от второ мнение,
може да доведем пациента тук.
Не, казах ти имаме момиче,
което се нуждае от трансплатация на гърлото
и донора се намира в същата болница.
Не можем да рискуваме да ги местим и двамата.
Знам, просто...
Така,че когато те удари, когато ума ти изключи,
когато отвориш уста, но думите не идват,
добрата новина е...
Ако имаш да казваш нещо,кажи го.
Нищо.
Сигурна съм,че ще се оправиш.
Случва се на всички ни.
Почакай.Къде е Грей?
От кога Ейприл ще идва?
Ох. Грей се обади да ми каже,че Зола е с настинка.
И ти не помисли да ми кажеш това?
Знаех,че ще се наложи способен хирург да съдейства,
а Ейприл е повече от способна.
Здравей. Здрасти, Катрин.
-Здравей. -Имаш ли всичко необходимо?
Да, разбира се.
Добре.Добре.
Готов ли си?
Ще я сложа в колата.
Джаксън, тръгвай.
Г-ца Хариет и аз имаме планове.
Без медицински списания,нали?
Не трябва да ѝ показваш отворени хирургически полета.
Дай ми моето дете.
Чао,бебче.
Мога ли да взема чантата ви,д-р Грей?
Аз съм д-р Кепнър.
Съжалявам. В доклада пишеше....
Всичко е наред. Д-р Грей беше отвлечена от майка ми.
Това е страхотно.
Защо никога преди не сме се возили на твоя самолет?
Това не е моя самолет.
Името ти е отвън на него.
Пише го на крилото с големи букви... Ейвъри.
-Да,но... -Така,че това е твоят самолет.
Не, това е семейният самолет. Не е моят самолет.
Добре,да.
И на Катрин също.
Тя прави фондацията на Ейвъри, такава каквато е.
Изглежда тя може да лети навсякъде, където поиска по този начин.
Наистина ли?
Може ли да не говорим за майка ми сега?
Да, ще пийна шампанско.
Не трябва да пиеш шампанско.
Отиваме направо в болницата.
Сода?
-Същото и за мен,Кати. Благодаря ти. -Идва веднага.
Добре дошли.Добре дошли.
Ето,графиците ви.
Д-р Ейвъри.
Д-р Грей.
Кепнър.
Правилно. Съжалявам.
Знам неговото име,защото е върху
-всички бланки. -Да.
Пациент и донор...
и двамата са тук заедно,
по същото време, в същия ден, перфектното съвпадение...
Като печалба от лотарията.
Ако наричате дете в мозъчна смърт,
лотариен билет,тогава да.
Разбира се.
Това е ужасна загуба. Ух,че е...
Просто съм развълнуван,че вие двамата сте тук,
за да направите това възможно.
Стаята на донора е в края на коридора.
А вие имате ли формулярите за донорско съгласие?
Да, преди да стигнем до това,г-н Янг
се нуждае от обяснение
защо не можем да направим нищо повече за сина му.
Какво? Никой ли не му е казал?
Мислех,че той знае,че ще идваме.
Е, той знае.Просто...
имаше малък проблем с приемането на това,което се случва,
което съм сигурен,че може да разберете.
Казах те ми много ясно,
че бащата на пациента е бил наясно.
Почакайте.
Не съм казал,че той е съгласен. Просто казах....
Той си мисли,че идваме,
за да спасим детето му, не да вземем органите му.
Мислех,че след като извършите прегледа на момчето,
ще е по-добре да го чуе от вас.
Радвам се,че сте тук.
Д-р Коридан каза,че няма какво да се направи.
Тогава каза,че имало друг лекар,
който идва от Сиатъл.
Бях като...
Хубаво е ,нали? Има надежда.
Добре. Какъв е плана?
Искате да направите тестове?
Операция?
Очевидно е,че ще искате да го прегледате,
но след колко време мислите,че той ще се събуди?
-Г-н Янг, стр... -Ерик,Ерик,моля ви.
-Ерик... -Има рожден ден.
Казах ли ви това?
Двойни цифри казваше той.
Той прекара живота си в тази планина.
"Още едно спускане, тате.
Още едно спускане..."
Ерик, страхувам се,че имаме трудни новини.
Разгледахме снимките на мозъка на Браян
и за съжаление, д-р Коридан е бил прав.
Няма какво да направим за вашият син.
Тогава защо сте тук?
Ние сме тук...
защото искахме да поговорим за...
донорство на органите на сина ви.
Не.
Вие сте тук, за да помогнете на сина ми.
-Разбирам колко трудно е това... -Трудно?
Ако разбирахте какво ме питате,щяхте...
Г-н Янг...
Знам за какво ви молим.
Когато всичко,което искате е да се събуди и да го прегърнете.
Знам,че мисълта да дарите част от него ви се струва...
невъзможна.
Вие сте единственият,който може да вземе това решение.
Разбираме това.
Ние няма да ви молим да правите нещо,
което не ви е удобно да правите.
И ако в крайна сметка не искате да направите това,
всичко е наред.
Тук сме,за да ви подкрепим във всяка посока.
Всичко,което знам е..
е,че когато загубих сина си...
Опитах се да намеря малко смисъл в това.
Къде да подпиша?
Приятно гледане! www.addic7ed.com
Това е пътя за стаята на Карълайн.
Нейните родители с нетърпение чакат да се запознаят с вас,д-р Ейвъри.
Това са Риса и Мери Ходжис.
Удоволствие за мен е да се запозная с вас двете.
Слушайте,ние сме много благодарни,че сте тук,
че сте дошли чак до тук,
но дъщеря ни се срещна с дузина лекари,
всеки от, които правеше още изследвания,
които я караха да минава през ада,
оправяйки обещания,за които нямаха решение.
Мери,може би човекът иска да поздрави.
Туморът ѝ трябва да изчезне.
Но тя се нуждае от гласни струни.
Тя има нужда от глас.
Така,че ако тази трансплантация на гърло, не е реална...
Ако ще е поредната опитна мишка, ще трябва да ...
-отстъпите от нея... -Уплашени сте.
Напълно ви разбирам.
Нека да започнем отначало.
Вината е моя. Аз съм д-р Ейвъри.
Имам две специалности- плстичен хирург
и УНГ специалист.
Аз също съм баща.
Извървял съм дълъг път,
защото знам,че мога да помогна на дъщеря ви.
И не давам обещания,които не мога да спазя.
Просто... все още не знам,
дали това нещо е правилното.
Ларинготомията все още е най-сигурният..
Не,Мери, ние се съгласихме.
Те няма да ѝ вземат гласовите струни.
Ами като отидете та, д-р Ейвъри,
и срежете гърлото й,
и трансплантацията не проработи?
На това място,ще поставим постоянна трахея.
Постоянна.Видя ли?
И ти искаш да рискуваш с това?
Той не би го направи, ако мисли,че не може да се справи.
Би ли?
Тази процедура ѝ дава най-добрият начин да оцелее...
за връщане на гласа ѝ, и за целият ѝ живот.
Мери, хайде.
Добре.
-Защо правиш това? -Какво правя?
Казваш на тези майки,че си баща,
за да ги очароваш,
-използвайки Самюел за... -Това е животът ми.
Случи се.
Да, това е и моят живот, но не го използвам за...
За какво? Да помогнеш на баща да вземе решение?
Да помогнеш на тези майки да се чувстват малко по-комфортно?
Ейприл, ако не ти харесва, това си е твои проблем.
На първо място, не съм те молил да идваш.
Виж, довечера ще трябва да се приготвим за операцията.
Има някъде,където трябва да бъда.
Ще те намеря после.
Какво...Къде трябва да бъдеш?
-Това е Монтана. -Ще те намеря по-късно.
Ейприл...
Извадих всички графици на Каралайн.
Вземи китайска храна по път.
Знам,че нещата между нас не са чудесни точно сега,
но ако ще правим тази операция..
Да,не, трябва да се подготвя сам.
Ще говорим утре.
Ам...
Добре.
Карл, мислех,че лекаря каза
да не се докосваш до червено месо.
Ето, защо споделям.
Добре ли си?
От къщата ни за нови клиенти.
Наслади се.
Ало?
Не,д-р Кепнър е.
Не, не знам.
Проверихте ли в стаята му?
Съжалявам.Какво?
Имаше лезия върху гърлото на донора,
което означава,че трансплантацията вече не е вариант.
Толкова съжалявам...
Не ми казвайте,че съжалявате.
Вие ни въвлякохте в това.
Казахте,че това е решението!
И сега, когато няма донор,
как ще помогнете на дъщеря ни?!
Мери,моля те, спри да крещиш.
Ако има време да се крещи, Риса, то е сега.
Най-добрият начин да се помогне на дъщеря ви
е да се направи ларинготомия,което означава,че...
Не, ние знаем какво означава.
Това е премахване на гласните ѝ струни и на способността ѝ да говори.
А д-р Ейвъри ни каза,че това не е опция.
В този момент, мисля,че това е нейният най-добър шанс.
А..ами д-р Ейвъри?
И той ли мисли така?
Не знам къде си и какво правиш, но ми се обади!
По дяволите!
О,Боже...къде беше?
Търсихте навсякъде.
Коридан звъня десетки пъти.
Звънях, писах...
Успокои се. Изпрати едно съобщение.
Няма органи,няма операция,нали?
Не съм чул нищо друго след това,
така че реших да пийна.
Ох.Батерията ми падна.
Е, това е много полезно сега,нали?
-Ти си пиян. -Ти си ядосана.
Да,да,така е.
Загубихме донора, повторните изследвания на Карълайн
показват по-широка екзофагиална инвазия,
нейните родители са откачили, а...
а ти си.. ти си тук и се напиваш?
Джаксън.
Свърших работа и си взех бира,Ейприл.
Четири бири, всъщност и малко уиски отгоре на това.
Какво ти става?
Нищо.
Нищо ми няма.
Имаме пациент,който разчита на нас.
Не на нас. На мен.
А няма органи и няма какво да направя,
така че, просто ме остави сам, по дяволите.
Това не си ти.
Ти не си губиш времето по барове, а спасяваш твоите пациенти...
Не съм спасил никого!
Е,какво правим тук?
Десерт?
Не,той се прибира...за да изтрезнява.
Той има работа,нали?
В такъв случай, нека да ви повикам такси.
Ще вървя.
Да ви донеса ли нещо?
Не, добре съм.
Той забрави тази книга.
"Техники при орофарингеална операция."
Хммм.
Реконструкция на дихателни пътища?
Хм,трансплантация на гърлото.
Предполагаше се да бъде трансплатация на гърлото.
Просто се провали?
Пълната ларинготомия не е ли опция?
Бях хирург.
Това беше преди много животи.
Наистина ли?
Отказал си се от това?
Е, това не е всичко, което е различно.
Хората идват,за да им осигуриш комфорт, и ти им осигуряваш комфорт.
Когато си тръгват се чувстват по-добре, от когато са дошли.
И часовете са по-добри, а и никой не умира.
Това ми е известно.
Добре дошли в Боузман,д-р....
Кепнър.Ейприл Кепнър.
Робърт Ейвъри.
Ейвъри. Съжалявам.
Като болницата?
Горе долу. Имало едно време.
Кажи ми ако имаш нужда от нещо.
Добре.
Трябва да намерим начин да помогнем на Карълайн.
Ох.Колко е часът?
Рано е.
-Какво? -Добре ли си?
Да, добре съм.
Побързай и се облечи. Трябва да тръгваме за работа.
Да.
Мразя това.
Не виждам какво можем да направим,
но ларинготомията, мразя ларинготомия.
Изглежда,че щеше да има по-добър шанс,
ако бяхме я взели в Грей Слоун.
Тя не е достатъчно стабилна, за да я местим. Знаеш това.
Не, не сега.
Просто казвам,че не знам защо
трябваше да идваме чак до тук.
Ами ти?
Последният път,когато работих върху дете
с тумор на гърлото, направихме поетапна процедура.
Направих радиална ексцизия на трахеята първо
и след това направихме капаче от кожата.
Тя не разполага с толкова време.
Да, знам,просто...
Но ако бяхме стигнали до това снощи...
Тогава пак нямаше да има време за клапата.
Хайде де. Направи своето изказване.
Бях пиян.Заслужих си го.
-Нямам нужда от теб, за да ме следиш. -Не те.
Просто се опитвам да намеря решение за нашият пациент,
независимо от факта,че ти дори не ме искаш тук.
И въпреки това си още тук.
Защото ти и майка ми сте толкова добри приятелки,
че тя те избра, вместо да ме попита кой искам аз.
О,Боже мой.
Бях приятелка с нея много преди ти и аз да....
Уважавам я!
-Уважавам това,че е построила... -Чудесно!
...и какви средства вла.... -Браво на теб!
Знаеш ли, майка ти ми каза,че разликата между нас е,че
ти си роден с пари,а аз е трябвало да ги изкарвам.
По това си приличаме с нея.
Мислиш ли,че това е конкурс между нас двамата?
-На кой повече прилича? Кой е по-умеещ?
Не,Джаксън!
-Това не е смисълът на това... -Млъкни!
Какво? Не ми казвай да млъквам.
Шегуваш ли се с мен...Млъкни.
Ако дихателните ѝ пътища колабират, ще трябва да я отворим.
Водим я направо в операционната.
Д-р Коридан какво имаме?
Сестрата ни повика.
Какво става тук?
Карълайн напуска.
Какво? Тя не е достатъчно стабилна за да се мести.
Лекарите в Бейлър мислят,че е.
Какви лекари в Бейлър?
Един, на който се обадихме.
Говорих с д-р Рапкин там.
Тя каза,че има нов метод и вярва,че ще помогне на Карълайн.
Агресивна химиотерапния с поетапна ексцизия
след две седмици.
Да, ние вече отказахме това...
Ние сме преминали през всички възможни алтернативи.
Риса,идва момент,в който просто трябва да чуете...
Мислите ли,че не чувам?!
Всички от вас?
Дъщеря ми няма глас.
Ние сме нейният глас.
Няма да я разочароваме,
само защото сме спрели да задаваме въпроси.
Ние питаме, вие казвете не.
Ние си тръгваме.
Имат право да я преместят ако чувстват,че това е необходимо.
Не. Много е опасно да я местят,където и да било.
Това момиче може да се задави със собственият си тумор,разбрахте ли?
Ако я преместите, тя може да умре... Точка.
Добре. Вие...
ще трябва да попълните формуляра за доброволно напускане.
Правни основания.
Кажете ни какво имате.
Кажете ни защо трябва да останем.
Опитахме всички варианти...всеки един път.
Нямаме други опции.
Правим ларинготомия и Карълайн живее.
Това е просто.
Отиваме в Байлър.
Това иска това. Всички искаме това.
Ще го поправи. Ще оправим гласа ѝ.
Слушай, това което Др. Ейвъри иска да каже е...
Имам идея, това имам в предвид.
Казах ви,че не нарушавам обещанията си, нали?
Обещах ви това.
Имам идея, която мисля че ще проработи.
Добре,ще се обадя на д-р Рапкин.
Аз ще го направя.
Ще се обадя на всеки.
Това ще проработи, окей?
Дайте на Др. Кепнър и на мен малко време
и не я местете.
Моля ви.
Полетът ни е утре в 3:00ч.
Имате време до тогава.
Добре. Каква е идеята ти?
Нямам такава.
Какво? Ти просто...
Да, излъгах, но те не могат да я преместят,
а и имам нужда от още малко време.
Какво става с теб?
Защо измъчваш бедното момиче?
Ти току-що обеща нещо, което знаеш, че няма да спазиш,
знаеш, че не можем да обещаем.
Можем да намерим начин.
Къде?Къде... Къ-Къде ще го търсите.
В закусвалнята?
Какво?
Кога щеше да ми кажеш, че си намерил баща си?
Баща ти, Джаксън... твоят отдавна изгубен, безделник баща?
Разпознаваемит-хипи- някогашен-хирург Др. Ейвъри,
който сервира в местната кръчма?
Той е причината да сме тук!
Не, аз дойдох да помогна на пациент.
Не ме лъжи.
И още по-зле, не лъжи Каролин и родителите й.
Тук сме само 'заради откачения ти' баща,
и сега това дете ще умре.
-Лека нощ,бебче. -Спи добре.
Бъди послушна с баба, нали? Обичам те.
Обичам те, мило.
Муа!
Защо не ми каза?
Добре.
Забрави.
"Добре ли си?"
Какво?
Седях там,взирайки се в него през стаята.
Помислих, сещаш се, евентуално той ще ме види,
ще разпознае...нещо.. лицето ми, очите ми,
просто...нищо.
И получавам само, "Добре ли си?"
Като, буквално, това е.
Без признаване, нищо.
Като че ли бях...
някой.
Никой.
Говори с него.
Да, опитах.
Аз... Аз исках.
Отидох, и стоях там, чакайки...
Имам да кажа милиони неща на този човек.
Мислейки, че той е целият ми...
Кажи му какъв задник беше
за това, че остави семейството си, детето си...
Не можа да пробие като Ейвъри. Присъедини се.
Все още може да се покаже.
Избери нещо... ъх, рожден ден, завършване.
Покажи му по дяволите.
Това е всичко, което щях да кажа...всичко това.
Тогава, ъх...
Тогава той...
Той ме погледна точно в очите.
Той не познава собствения си син.
Накарай го да те опознае.
-Това е глупаво. -Не, не е.
-Добре, е, можеш да тръгваш. -Няма да тръгна.
Ние не сме женени.
Това с кого говоря
или не говоря не е твоя работа.
Да, моя работа е,
защото имаме работа за вършене, и ти не си тук.
И няма да бъдеш тук
докато не кажеш това от което имаш нужда.
Така че, давай кажи го.
Тогава ще свърши...
и можем да се върнем на работа.
Хей, върна се.
Съжалявам, но затваряме.
Имам останала пържола.
Мога да направя нещо,ако искате.
Аз съм Джаксън Ейвъри.
Аз съм твои син.
О,Боже мой.
Джаксън. Синко.
О,Джаксън!
О,Боже мой!
О,Боже мой.
Влизай. О,Джаксън.
Съжалявам, просто мозъка ми е малко..сещаш се?
Искаш ли да седнеш?
Не разбира се. Седи си.
Защо просто не...
Тоест, не те виня, но..
Съжалявам, не знам какво да кажа.
И ти ли си по работа, тук в болницата?
Ти и приятелката ти, Ейприл беше нали?
Хирург?
Да.
Ти си хирург.
Да, аз съм.
Пластичен хирург и УНГ.
Разбира се,че си.
Слава Богу.
А,майка ти? И тя ли е тук?
Това място твое ли е?
Имам покрив на главата,
а уикендите играя голф,
готова храна.
Като говорим за това...
Почакай, ето.
Мое собствено творение.
Занимавам се с тези местни момчета...
Страхотни момчета. Би ги харесал.
Не знам защо ти казвам това.
Нямам идея кой би харесал.
Мислим да разширим бизнеса в страната.
Нищо голямо, нали?
Просто настанявам туристи.
Прав си.
Невероятно,нали?
Цикория.
Чуй ме,
говориш ми от далеч като на идиот.
Кажи ми нещо.
Нищо, всичко.
Не знам нищо.
Ето.
Да започваме.
Боже,хубаво е да те видя.
Виж се.
Аз съм шеф на пластичната хирургия и съм член на Грей Слоун Мемориал.
Разработвам нов метод а присаждане на кожа,
особено при жертви на изгаряне,а...
Не, няма да говоря, ъм...
Разбира се,че си страхотен.
Знаеш, с помощта на майка ти,името ти...
Сигурен съм,че си успешен.
Не, това,което искам да кажа е....
Какво правиш, семейството ти.
Женен ли си?
Деца?
Предполагам това, за което те питам е дали си щастлив?
Да, разбира се.
Не.
Не, разбира се.
Аз съм щастлив.
Ами ти?
Честно казано, да. Аз съм.
Но за мен. Цялото това нещо с Ейвъри...
Просто не можех да го направя.
Ако работи за теб, страхотно.
За мен..
Гала вечерите, ръкостисканията не бяха моето нещо.
Твоето нещо.
Но когато разбрах,че това не ме
привлича,избягах,приятел.
В заведение в Монтана?
Вечерта,когато срещнах майка ти,
бяха годишните награди на Ейвъри.
Бях облече в смокинг за хиляди долари.
Тя...беше най-красивата жена в стаята,
облечена от глава до пети от някой богат динозавър
за Бог знае какво.
И нейният смях...Ох.
Представих ѝ се, а тя ме игнорира
половината вечер, само за да злобее.
Бях роден в този живот, но тя е родена за него.
Затова си офейкал.
Познаваш майка си.
Нейните очаквания са...унищожаващи.
Какво ще кажеш да не говорим повече за нея?
Съжалявам. Прав си.
-Тя е твоя майка... -Това е вярно, тя е моя майка.
А теб не те познавам.
Джаксън...
Забрави.
Слушай...
-Как мина? -Недей.
-Джаксън. -Просто не питай.
Трябва да измислим нещо,
за да спасим гласа на това момиче.
Трябва да има нещо,нали?
Искаш ли да поговорим за това,което се случи с баща ти?
Знаеш ли какво? Може би бихме могли да направим поетапна процедура.
Бих могъл да изрежа тумора сега
и бихме могли да чакаме за донор за трансплантация.
Не, няма да проработи.
Ще ѝ бъде нужен още един курс химиотерапия,
което ще я направи лош кандидат за операция.
Да.
Да, ние говорихме.
Той говори наистина много.
За това колко е трудно да бъдеш Ейвъри
и да оперираш...и...
Временен стент.
Ерозия и кървене,нали?
Глупости.
Той беше толкова възпитан, и...
Ами,изследванията с животни?
Добре.
Ах...
Все едно онемях.
Не казах нищо.
Наистина той беше...
беше топъл? Не знам.
Той беше...щастлив.
Определено не си го представях щастлив без мен.
Той говори много, но не каза нищо за мен.
Нищо.
Говори за смеха на майка ми, за глупавия му смокинг,кафе.
Почувствах се наистина глупаво.
Не си.
Никога не ми хрумна през цялото време, че дори не съм му...
Дори не съм му липсвал.
-Не знаеш това. -Сега вече знам.
Наистина знам.
В противен случай, той щеше да се престори.
Как да отидеш при някого
и да му кажеш какъв задник е бил.
когато той просто ти се усмихва
и ти говори за кафе от цикория?
Стоях със сърцето ми в червата...
или вътрешности в гърлото ми...
какъвто и да е този глупав израз.
Сърцето в гърлото.
Не, не това.
Да.Да,това е.
Имаше нещо за черва...
Не, ти го чувстваш в червата, но сърцето ти е в гърлото.
Какво?
Това е. Тя има нужда от клапан.
Нали? Тя се нуждае от нещо...
Добре. Това е.
Какво е?
Нейните вътрешности за гърлото й.
Може би може да използваме нейните черва за нейното...гърло.
-Изгубихме донора, окей? -Добре.
-Изгубихме гласните струни. -Да.
Добре, е, какво ако...какво ако й направим нови?
Имам предвид, какво ако използваме вътрешностите на Каролин
да създадем новa клапа?
Тя вече има един илео клапан на сляпото черво,нали?
Мога да използвам апендикса й,
и да изградя вокална тръба.
И тя може да бъде донор за себе си.
Буквално, слагайки собствените й вътрешности в гърлото.
Това все още не е изражението, но мислиш ли че ще сработи?
Не. Тоест, може би. Да.
Добре. Как искаш да процедираме?
Да... Не мисля така.
Е, изследвахме всички рискове.
Смятаме, че ползите са повече.
Да, родителите са съгласни.
И двамата го искат.
Никога преди не е правено,
и ако нещо се обърка, или...
Е, точно тук се случва магията.
-Добре, никога преди не е правено. -Мм-хмм.
Докато ние не го направим.
Като днес. Като точно тук.
Не искаш ли да бъдеш част от магията, Стийв?
Не искаш ли място на масата
когато ще превърнем стомаха на младото момиче
в истинско гърло?
Когато правим история?
Е, аз-аз...
-На масата? -На масата.
На масата.
Аз...Аз-аз все още не знам дали ще получа одобрение.
Да, е, за късмет, не ти трябва.
Съжалявам?
Моето име е на болницата.
Като Ейвъри, официални ни давам
разрешение да правим история...
заедно.
На масата.
Именно.
Тя ще се справи страхотно.
Др. Кепнтъ и аз ще ви известим
колкото се може по-бързо.
Давам ти толкова любов
колко е способен човек, защото ти си нейният лекар...
и аз вярвам в теб.
Благодаря ти.
Просто се увери, че тя ще се върне жива. Чу ли ме?
Ако си бяхме вкъщи, щяхме да имаме пълна галерия, мултимедия.
Не мога да повярвам, че никой няма да види това.
Аз ще го видя.
Ах, Др. Коридан, присъедини се.
Успех, доктори.
Започваме.
Скалпел.
- ♪ Ooх ooх, ooх ooх ooх - ♪ Не
- ♪ Никога няма да отидеш далеч - ♪ Не можеш да ме върнеш
Това ще проработи, нали?
Успяхме.
Напълно си права.
Толкова съм уморен, мога да припадна.
И все пак съм толкова буден.
Това беше...
Знам.
Ох, не се безпокой.
Ще ни кажат като се събуди.
Ще минат няколко часа, така или иначе.
В тои случай, ъм...
Отивам да спя.
Като мъртъв.
Да.
Освен ако не мислиш да отидем
обратно да проверим пациента.
Не, не. Мисля че си прав.
Мисля че трябва да си починем.
Добре, ние трябва... да спим, тогава.
Разбира се. Не, страхотно.
Това е добро решение.
Добре.
Какво?
Просто си мисля за времето ни в хотелите.
Какво за него?
Знам защо майка ми те изпрати.
Искаше да имам подкрепление.
Трябва да е разбрала, че аз...
вероятно щях да видя и опозная по-добре
отколкото да се ме разкара от това.
Тя ме искаше тук.
-За всеки случай... –Така че...
Катрин.
Щях да кажа вбесяващ, но, да.
Джаксън,знам какъв добър баща си.
Имала съм един през целия ми живот.
Ти си добър баща.
Взе ни и двете.
Ти се грижеше за нея, когато аз не можех.
И не си спирал да се грижиш и за двете ни от тогава.
Дори след всичко, което се случи между нас...
ти никога не се отказа.
А той не можа да направи това.
Ти дойде тук да му кажеш нещо.
Не си тръгвай преди да го направиш.
Хей, хей. Седни, седни. Имам нещо за теб.
Не мога да остана дълго. Ние ще излизаме.
Мога да ти приготвя нещо за пътя, ако искаш.
Отбих се да кажа довиждане.
Добре.
Слушай, наистина се радвам, че се отби.
Може би следващия път, ако си...
Да, ами не мисля,че... ще има следващ път.
Добре.
-Джаксън, слушай... -Имам дъщеря.
Името й е Хариет.
Хариет.
Джаксън.
Уау.
Това е прекрасно.
Аз съм дядо.
Не.
Не, не си.
Майка ми е прекрасна баба,и...
ти изглеждаш като приличен човек.
Но не си дядо.
Ти не си ми баща.
И помислих, че когато имаш дете,
обещаваш.
А аз не нарушавам моите обещания.
Това е разликата между нас.
Виж, Джаксън...
Пази се, Робърт.
Наистина се радвам, че те видях.
Довиждане.
Измръзване.
Задавяне.
Дефект в говора.
Има причина да се случват.
Пое ми си дълбоко въздух сега.
Не бързай.
Ок. Не бързай.
З..ма..
Здравей, мама.
Оставаме без думи, защото залога е много висок...
Хей!
-Мама и тате! -...и имаме толкова много за губене.
Да!
Ето я и нея! Благодаря, бабо.
Всичко нормално ли мина?
Да.
Хубаво.
Джаксън каза,че може да ме закараш?
-О, разбира се, разбира се. -Нали?
Ела тук, бебчо.
Добро момиче.
Здравей!
Благодаря.
О, моля ти се, за това са бабите.
Не.
Искам да кажа...
Какво?
-Какво, скъпи? -Просто...
Благодаря ти, мамо.
За всичко.
Ужасяваме се да не кажем прекалено много или грешно...
Готова ли си?
Да се прибираме.
...когато истината е, че единственото грешно нещо, което можеш да кажеш...
...е абсолютно нищо.
www.addic7ed.com